ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5164/25 Справа № 199/1965/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Богун О. О. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:
судді-доповідача: Никифоряка Л.П.,
суддів: Новікової Г.В., Гапонова А.В.,

Учасники справи:
Заявник: ОСОБА_1 , 
Заінтересована особа: Орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі справу, що виникла з цивільних правовідносин, в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 лютого 2025року, головуючий у суді першої інстанції Богун О.О.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина
Короткий зміст заявлених вимог
У лютому 2025року  ОСОБА_1  звернувся в суд із заявою про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна. 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 лютого 2025року цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, передано за підсудністю до Новомосковського районного суду Дніпропетровської області. 
Вирішуючи питання про передачу справи за підсудністю до іншого суду, суд першої інстанції виходив з того, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання, а місце реєстрації заявника за територіальною юрисдикцією відноситься до Новомосковського районного суду Дніпропетровської області. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
18 березня 2025року ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_2 , подав безпосередньо до суду апеляційної інстанції за допомогою системи “Електронний суд” апеляційну скаргу на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 лютого 2025року.
В апеляційній скарзі,посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, виклав вимогу про скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга обґрунтовувалась тим, що суд першої інстанції помилково не прийняв до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 295 ЦПК України, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.
Звертав увагу на те, що у своїй заяві ОСОБА_1 було зазначено, що його син, щодо якого подано заяву про визнання особи недієздатною, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що за територіальною юрисдикцією відноситься до Амур-Нижньодніпровського районного суду. 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Заінтересована особа своїм правом, передбаченим статтею 360 ЦПК України, не скористалась та відзиву на апеляційну скаргу не подавала. 
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 травня 2025року апеляційну скаргу було залишено без руху.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 травня 2025року відкрито апеляційне провадження у справі.
29 травня 2025року ухвалою Дніпровського апеляційного суду справу призначено до судового розгляду без повідомлення учасників справи.
Про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про отримання документів в електронному суді.
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до положень частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.
Учасники справи у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту ухвали, яку оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка судового рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.
Вирішуючи питання про передачу справи за підсудністю до іншого суду, суд першої інстанції виходив з того, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання, а місце реєстрації заявника є АДРЕСА_2 , що за територіальною юрисдикцією відноситься до Новомосковського районного суду Дніпропетровської області. 
       Дослідивши наявні в цивільній справі документальні докази апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, так як судом першої інстанції порушено норми процесуального права.
       Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції 
       Главою 2 Розгляд судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи Розділу ІV Окреме провадження ЦПК України, врегульовано розгляд судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.
       Згідно частини першої статті 295 ЦПК України, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.
       Як вбачається зі змісту поданої ОСОБА_1 заяви, він звернувся до суду з вимогою саме про визнання фізичної особи недієздатною.
       Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання, син заявника ОСОБА_3 , щодо якого подано заяву про визнання особи недієздатною, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 24), що за територіальною юрисдикцією відноситься до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра.
       Суд першої інстанції зазначеного не врахував, постановляючи ухвалу про передачу справи за підсудністю до іншого суду помилково вирішив, що заявником подано заяву про встановлення факту, що має юридичне значення та застосував норму закону, яка регулює підсудність у інших правовідносинах ніж у даній справі. 
       Тож, заява ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною була правильно подана за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра. 
       Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Саме з такого розуміння вищезазначених норм процесуального та матеріального права виходить суд апеляційної інстанції.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права.
Згідно з частиною шостою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 лютого 2025року про передачу справи за підсудністю до іншого судупостановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 259, 268, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, –
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 — задовольнити.
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 лютого 2025року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України. 
Повний текст судового рішення складено 10 червня 2025року.

Судді: