ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 371/31/25                                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Геліч Т.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  23 липня 2025 року                                                                         м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                               Ганечко О.М.,
суддів                                                                                                         Кузьменка В.В.,
                                                                                                    Василенка Я.М.,
за участі секретаря судового засідання                                        Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миронівського районного суду Київської області від 20 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

                                                   У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Миронівського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі. Постановою АВ                             № 00003689 від 19.12.2024, винесеної головним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко Д.І., позивача притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.
В обґрунтування позову зазначається, що вважає вказану постанову протиправною та вона підлягає скасуванню, адже загальна маса транспортного засобу DAF CF 85.410, державний номерний НОМЕР_1 , не перевищувала нормативних параметрів, передбачених пунктом 22 Правил дорожнього руху. Також, відповідач не визначив складові та тип транспортного засобу, що унеможливило встановлення дійсного максимально допустимого значення фактичної маси транспортного засобу.
Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 20 травня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій вказує на неповне з`ясування всіх обставин справи, невідповідність висновків дійсним обставинам та порушення норм матеріального/процесуального права, тому, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 23.07.2025.
У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення вимог апеляційної скарги.
Позивач у судове засідання не зґявився, подавши клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі.
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги позивача, колегія суддів зазначає таке.
За матеріалами справи, ОСОБА_1 є керівником ТОВ «ВД Транс», якому на праві власності належить транспортний засіб DAF CF 85.410, державний номерний знак НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричіп-контейнеровоз VAN HOOL 3B2010, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АВ № 00003689 від 19.12.2024, головним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко Д.І., позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 ч. 2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500,00 грн.
Згідно змісту вказаної постанови, 19.12.2024 о 08:19 за адресою: М-01, к 49+495, Київська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративни правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксован транспортний засіб DAF CF 85.410, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався із перевищенням нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Прави дорожнього руху, а саме: із перевищенням загальної маси транспортного засобу б 5,188% (2,075 т) при дозволеній максимальній масі 40 тон.
У постанові від 19.12.2024 серії АВ № 00003689 зазначені наступні результати автоматичної фіксації транспортного засобу: кількість вісей - 6 шт., спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями: 1-2 - 2960 мм, 2-3 - 1100 мм, 3-4 - 5630 мм, 4-5 - 1310 мм, 5-6 - 1300 мм; навантаження на вісь 1 - 7050 кг, 2 - 4200 кг, 3 - 10500 кг, 4 - 8150 кг, 5 - 8600 кг, 6 - 8250 кг; загальна маса - 46750 кг, загальна маса з урахуванням похибки - 42075 кг.
Позивач вважає, що вказана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернулась до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що:
-             законом заборонений рух двовісного автомобіля (тягачу) з трьохвісним напівпричепом маса якого перевищує 40 тон;
-              оскаржуваною постановою встановлено, результати автоматизованої фіксації транспортного засобу в момент фіксації: загальна маса - 42075 кг., кількість вісей - 6 шт;
-              із фото відео, що наявні на сервісі перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі, вбачається що вантажний транспортний засіб із номерним знаком НОМЕР_1 - це двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом, а отже, його загальна маса не повинна перевищувати ваги в 40 тон., відповідно до вимог підпункту Б пункту 22.5 Правил дорожнього руху;
-             позивачем не ставилися під сумнів подія правопорушення та автоматизовані виміри маси транспортного засобу, відповідальна за який особа допустила порушення вимог Правил дорожнього руху.
Доводи апеляційної скарги позивача:
-             загальна маса транспортного засобу DAF CF 85.410, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом-контейнеровозом, який перевозив змінний кузов, не перевищувала нормативних параметрів, передбачених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху;
-             відповідач не визначив належним чином склад та тип зафіксованого транспортного засобу, що унеможливило встановлення дійсного максимально допустимого значення фактичної маси транспортного засобу;
-             оскаржуваний документ не відповідає вимогам до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення;
-             суд розглянув у порядку спрощеного письмового провадження (без виклику сторін) адміністративну справу, яка відповідно до закону підлягає розгляду в судовому засіданні з викликом сторін
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на таке.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог  ст. 245 КУпАП  щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33  КУпАП).
Статтею 245 КУпАП,  встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП,  закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Статтею 132-1 КУпАП,  встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктом даного адміністративного проступку, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (Закон України «Про дорожній рух»,  Правила дорожнього руху,  Закон України «Про перевезення небезпечних вантажів», Правила перевезення небезпечних вантажів). Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: 1) порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів;                        2) порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.
Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (водії транспортних засобів; посадові особи, відповідальні за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважені з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів; громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності).
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Відповідно до  положень ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього  Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Так, порядок дорожнього руху на території України, відповідно до  Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють  Правила дорожнього руху, затверджені  постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року                         № 1306  (із змінами та доповненнями, далі -ПДР).
Згідно  приписів ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги»,  рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 3, п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами,затверджених  постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року                     № 30  (далі - Правила), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у  пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у  пункті 22.5 Правил дорожнього руху  на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Згідно  змісту пункту 22.5 Правил дорожнього руху,  за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі -16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
Відповідальність за ч. 2 ст. 132-1КУпАП, настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.
Санкція ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, передбачеє накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Згідно абзацу 2 п.3 Розділу I Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті затверджена Наказом Мініфраструктури № 512 від 27.09.2021 року (надалі - Інструкція), постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.
Відповідно до абзацу 3 п.8. Розділу II Інструкції, постанова та бланк квитанції про сплату адміністративного штрафу, що є невід`ємною частиною цієї постанови, оформлені згідно з додатком 1 до цієї Інструкції, друкуються на паперовому бланку разом із повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендованого листа з постановою) та вкладаються у паперовий конверт. Згідно п. 1 Розділу II Інструкції, Уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті122-2, частинами другою та третьою статті 132-1 КУпАП. Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.
Згідно п. 2 Розділу II Інструкції, Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова). Під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У відповідності до п. 3 Розділу II Інструкції, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Слід зазначити, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, встановив та виснував, що законом заборонений рух двовісного автомобіля (тягачу) з трьохвісним напівпричепом маса якого перевищує 40 тон. Із фото відео що наявні на сервісі, вбачається що вантажний транспортний засіб із номерним знаком НОМЕР_3 , це двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом. А отже, його загальна маса не повинна перевищувати ваги в 40 тон., відповідно до вимог підпункту Б пункту 22.5 Правил дорожнього руху.
Водночас, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини в цій частині, позаяк, транспортний засіб DAF CF 85.410, державний номерний знак НОМЕР_1 , є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем та перебуває у власності ТОВ «ВД Транс», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .
Вказаний транспортний засіб 19.12.2024 використовувався ТОВ «ВД Транс» для перевезення вантажу за маршрутом с. Велика Доч Ніжинського району Чернігівської області - м. Кропивницький разом з напівпричепом VAN HOOL 3B2010, державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується товарно-транспортною накладною від 19.12.2024                             № ЦБЧЕ1839.
Напівпричеп VAN HOOL 3B2010, державний номерний знак НОМЕР_2 , є спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом - Е та перебуває у власності ТОВ «ВД Транс», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , яке у спеціальному розділі «Особливі відмітки» містить посилання на висновок ДЕРЖАВТОТРАНСНДІПРОЕКТ від 02.08.2019 № 527468, згідно з яким, здійснено переобладнання напівпричепа на спеціалізований напівпричіп -контейнеровоз.
Разом зазначені сідловий тягач та спеціалізований напівпричіп - контейнеровоз складають комбінований транспортний засіб: трьохвісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснював перевезення одного змінного кузова довжиною до 13,716 метра.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.12.2023 № 1318 автомобільна дорога «Київ - Чернігів - Нові Яриловичі», індекс М-01, належить до автомобільних доріг загального користування державного значення.
Максимальне значення фактичної маси такого комбінованого транспортного засобу для автомобільних доріг державного значення, згідно з підпунктом «б» пункту 22.1 Правил дорожнього руху, становить 44 тони.
Як зазначено у постанові від 19.12.2024 серії АВ № 00003689, загальна маса транспортного засобу, виміряна з урахуванням похибки, становить 42075 кг (42,075 тони), тобто є меншою за 44 тони і не перевищує максимальне значення фактичної маси комбінованого транспортного засобу, визначене підпунктом «б» пункту 22.1 Правил дорожнього руху.
Отже, на переконання колегії суддів, підстави для висновку про вчинення під час здійснення вантажних перевезень з використанням транспортного засобу DAF CF 85.410, державний номерний знак НОМЕР_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1321 КУпАП та для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу відсутні.
До того ж, відповідність транспортного засобу VAN HOOL 3B2010, державний номерний НОМЕР_6 , вимогам до спеціалізованого напівпричепа - контейнеровоза підтверджується висновком ДЕРЖАВТОТРАНСНДІПРОЕКТ від 02.08.2019 № 527468, відомості про який занесено до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 
Слід звернути увагу на те, що Міжнародна організація зі стандартизації (англ. International Organization for Standardization, ISO) - міжнародна організація, метою діяльності якої є ратифікація стандартів, розроблених спільними зусиллями делегатів від різних країн. Відповідно до Статуту, ISO визначає завданням своєї діяльності як сприяння розвитку стандартизації і суміжних видів діяльності у світі з метою забезпечення міжнародного обміну товарами і послугами, а також розвиток співробітництва в інтелектуальній, науково-технічній і економічній галузях.
ISO-Контейнер - стандартизована багатооборотна тара, призначена для перевезення вантажів автомобільним, залізничним, морським та повітряним транспортом та пристосована для механізованого навантаження з одного транспортного засобу на інший. Може бути виконаний із різних матеріалів та мати різноманітні форми. На транспорті найбільшого застосування отримали звані універсальні контейнери.
ISO 668 «Контейнери вантажні серії 1. Класифікація, розміри та номінальні характеристики» - стандарт ISO, який описує та класифікує серію 1 ISO-контейнерів за їх зовнішніми розмірами. Він також визначає їх вантажонесучі потужності і, за потребою, мінімальні внутрішні і дверні розміри, а також типи вантажних контейнерів: 1) контейнери загального призначення; 2) контейнери спеціального призначення: вентильовані, відкриті зверху або збоку, контейнери-платформи; 3) контейнери для спеціальних вантажів: ізотермічні, термоізольовані, рефрижераторні (з холодоагентом, що поповнюється, або з машинним охолодженням), опалювальний контейнер, контейнери-цистерни, контейнери для сипучих вантажів, автомобілів, худоби тощо.
Фітингова платформа (англ. fitting, від англ. fit - прилаштовувати, монтувати, збирати) - спеціалізована платформа, призначена для перевезення великотоннажних контейнерів (ISO 668) і обладнана спеціалізованими вузлами для їх кріплення - фітинговими упорами (це упор входить в замок контейнера). Фітинг є несучим елементом конструкції великотоннажних контейнерів, який забезпечує надійне та безпечне перевезення, навантаження, вивантаження та перевантаження контейнерів, кріплення їх на транспортних засобах, а також з`єднання контейнерів між собою при штабелюванні. Кутові фітинги служать для кріплення контейнерів на транспортному засобі, забудови, захоплення контейнера спредером, для великотоннажних контейнерів. Залежно від місця розташування встановлені наступні виконання фітингів: верхній правий, верхній лівий, нижній правий, нижній лівий (праві та ліві фітинги визначаються при розміщенні спостерігача проти будь-якої торцевої стінки контейнера). Відповідає стандартам конструкції, розмірів, матеріалів ГОСТ Р 51891, ГОСТ 20527-82 «Фітинги кутові великотоннажних контейнерів. Конструкція та розміри» від 01.01.1983 (Angle fittings for gross weignt freigt containers. Desing and dimensions).
Суд першої інстанції, маючи у матеріалах спраави надані відповідачем матеріали фотофіксації та інформаційний файл і надані позивачем товарно-транспортну накладну та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, мав можливість переконатися в тому, що транспортний засіб є саме напівпричепом-контейнеровозом. Натомість, суд першої інстанції зробив помилковий  висновок, що разом з тягачем на фото було зафіксовано напівпричеп (а не напівпричеп-контейнеровоз).
Водночас, відповідач визнає у відзиві на позовну заяву, що сідельний тягач з напівпричепом перевозив предмет з ознаками змінного кузова з тентованим верхом, при цьому, комбінований транспортний засіб не перевозив предмет з ознаками змінного кузова з тентованим верхом, який при цьому не був би змінним кузовом (контейнером відкритого типу) з тентованим верхом, адже матеріали фотофіксації, надані відповідачем, додатково підтверджують пояснення позивача з приводу того, що в момент здійснення фіксації автомобіля вантажні перевезення здійснювалися комбінованим транспортним засобом, що включав трьохвісний сідловий тягач та трьохвісний напівпричіп-контейнеровоз, на якому встановлено змінний кузов (контейнером відкритого типу) довжиною до 13,716 метра.
Максимальне значення фактичної маси такого комбінованого транспортного засобу для автомобільних доріг державного значення, згідно з підпунктом «б» пункту 22.1 Правил дорожнього руху, становить 44 тони.
Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що висновок Уповноваженої посадової особи про те, що відповідальною посадовою особою      ТОВ «ВД Транс» ОСОБА_1 допущено рух транспортного засобу DAF CF 85.410, державний номерний знак НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, є необґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи.
Отже, підстави для висновку про вчинення під час здійснення вантажних перевезень адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1321 КУпАП та для накладення на   ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу були відсутні, що суд першої інстанції залишив поза увагою.
До того ж, суд розглянув у порядку спрощеного письмового провадження (без виклику сторін) адміністративну справу, яка відповідно до закону підлягає розгляду в судовому засіданні з викликом сторін. Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені у статті 286 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Положеннями частин першої та третьої статті 268 КАС України, яка визначає особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ, передбачено, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.
За наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, позаяк, відповідачем не було доведено наявності перевищення нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу у контексті врахування руху у складі автопоїзду, із напівпричепом-контейнеровозом.
Судом першої інстанції, у свою чергу, не було надано належної оцінки доводам сторони позивача та наданим до справи матеріалам, за якими вбачається за можливе встановити всі необхідні елементи для висновку про кількість осей транспортного засобу, перевезення контейнеру тощо.
Суд першої інстанції встановив, що вантажний транспортний засіб із номерним знаком НОМЕР_1 - це двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (2 осі + 3 осі = 5 вісей), проте у оскаржуваній постанові сам відповідач встановив, що кількість вісей автомобіля DAF CF 85.410 - 6 шт, тому висновок суду, що вантажний транспортний засіб із номерним знаком НОМЕР_3 , це двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом, не є обґрунтованим та не відповідає обставинам справи.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до  статті 9 КАС України,  розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього  Кодексу, в межах позовних вимог.
Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для зміни судового рішення є:                           1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції, у відповідності до ст. 317 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог, у зв`язку з неповним зґясуванням всіх обставин справи/невідповідністю висновків дійсним обставинам та порушенням норм матеріального права. 
Судові витрати підлягають розподілу згідно норм ч. 1 ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 250, 286, 272, 315, 317 КАС України, суд,

 У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити. 

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 20 травня 2025 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі АВ № 00003689 від 19.12.2024.

Закрити справу про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.  132-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 1332,32 грн (одна тисяча триста тридцять дві гривні 32 коп).

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                 О.М. Ганечко 
        
Судді                                                                                       В.В. Кузьменко
                                                                                          
                                                                                           Я.М. Василенко