ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" серпня 2025 р.                              Справа№ 910/1791/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Майданевича А.Г.
суддів:            Суліма  В.В. 
          Гаврилюка  О.М. 
  
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи заяву представниці Приватного підприємства «Екопром» адвокатки Смоляк Олени Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат 
при розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Векто» в особі «Представництво «Векто «СП.З О.О»
на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2025
та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2025
у справі №910/1791/24 (суддя Мандриченко О.В.)
за зустрічним позовом     Приватного підприємства «Екопром» 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Векто» в особі «Представництво «Векто «СП.З О.О»
про стягнення 60  697,05 грн

                                                ВСТАНОВИВ:
          Короткий зміст судових рішень у даній справі
            Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.01.2024 у справі №910/1791/24 зустрічний позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Векто"    в особі "Представництво "Векто" СП. З О.О." на користь Приватного підприємства "Екопром" 17  089,15 грн пені, 10  600,98 грн інфляційних втрат, 3179,15 грн 3% річних, 29    827,77 грн упущеної вигоди, та 3  028,00 грн судового збору.
          Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2025 у справі №910/1791/24 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Векто" в особі "Представництво "Векто" СП. З О.О." на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2025   та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2025   у справі № 910/1791/24       залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2025 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2025   у справі № 910/1791/24 залишено без змін. 

Короткий зміст заяви на розгляд Північного апеляційного господарського суду

           08.07.2025 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від представниці Приватного підприємства «Екопром» адвокатки Смоляк Олени Анатоліївни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат, після ухвалення рішення суду, в якій вона просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Векто"    в особі "Представництво "Векто" СП. З О.О." на користь Приватного підприємства "Екопром" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11  875,00 грн.
В обґрунтування заяви, заявницею дотримано порядку, який передбачений статтями 123, 126, 129, 244 ГПК України, тобто, зроблено відповідну заяву із врахуванням зазначених вище норм та обставин справи, та завчасно подано її до суду. Заявниця обґрунтувала понесені судові витрати на професійну правничу допомогу відповідно до ст.ст. 126, 129 ГПК України.
Також заявниця зазначає, що Приватним підприємством "Екопром" понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 11  875,00 грн, на підтвердження чого подано усі необхідні первинні документи, що підтверджують розмір таких витрат та докази її сплати. 
          У свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Векто"    в особі "Представництво "Векто" СП. З О.О." 16.07.2025 подало заперечення на заяву позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в яких просить зменшити розмір судових витрат до 2  500,00 грн, посилаючись при цьому на те, що розгляд справи відбувався у спрощеному провадженні без повідомлення учасників справи, категорія справи є незначної складності та додаткового вивчення не потребувала у апеляційній інстанції.
          
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви

          Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.07.2025 заяву представниці Приватного підприємства «Екопром» адвокатки Смоляк Олени Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Гаврилюк О.М.
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2025 розгляд заяви представниці Приватного підприємства «Екопром» адвокатки Смоляк Олени Анатолійївни про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників.
З огляду на наявність у матеріалах справи належних доказів повідомлення сторін про розгляд заяви у порядку письмового провадження, що підтверджується довідками про доставку електронного документу до електронного кабінету сторін та закінчення процесуальних строків на подання до суду документів, встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2025, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд заяви    по суті.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при  прийнятті додаткової постанови

Розглянувши заяву представниці Приватного підприємства «Екопром» адвокатки Смоляк Олени Анатоліївни про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Нормою ст. 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.ч. 1-3  ст. 124 ГПК України  разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Як вбачається з матеріалів справи, представниця Приватного підприємства «Екопром» адвокатка Смоляк Олена Анатоліївна до закінчення судових дебатів у справі зробила відповідну заяву (у відзиві на апеляційну скаргу від 03.03.2025), що докази на підтвердження витрат на правничу допомогу будуть надані суду у строк, встановлений ч.8 ст.129 ГПК України.
          Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2025 у справі №910/1791/24 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Векто" в особі "Представництво "Векто" СП. З О.О." на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2025   та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2025   у справі № 910/1791/24       залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2025 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2025   у справі № 910/1791/24 залишено без змін. 
Відповідно до ч.8  ст.129 ГПК України  розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
           08.07.2025 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від представниці Приватного підприємства «Екопром» адвокатки Смоляк Олени Анатоліївни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат, після ухвалення рішення суду.
          Отже, Приватним підприємством «Екопром» надана заява та відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення апеляційним господарським судом рішення у даній справі у порядку спрощеного провадження .
          За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, а саме, у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови у позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 4  ст. 129 ГПК України).
          Оскільки рішення суду першої інстанції у справі № 910/1791/24    залишено без змін, тому пов`язані з розглядом справи витрати покладаються на відповідача.
Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст. 126 ГПК України).
          Відповідачем були надані до суду апеляційної інстанції заперечення на заяву позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в яких він  просив зменшити розмір судових витрат до 2  500,00 грн, посилаючись на те, що розгляд справи відбувався у спрощеному провадженні без повідомлення учасників справи, категорія справи є незначної складності та додаткового вивчення не потребувала у апеляційній інстанції.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону).
Водночас, формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначається гонорар.
При цьому, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Разом з цим, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 року у справі № 910/4201/19).
Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.
Частинами першою та другою статті 30 вказаного Закону встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. (Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
          На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір від 27.02.2024 № 2/ППЕ/О-юо  про надання правничої допомоги, укладений між Приватним підприємством «Екопром» та Адвокатським об`єднанням «Сетес»;   додаткову угоду № 1 від 31.05.2024 до договору про надання правничої допомоги; акт прийому-передачі наданих послуг № 134/07/2025 від 08.07.2025 на суму 11  875,00 грн, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ВН№000420; копію ордеру на надання правничої допомоги серії АВ №1187445 від 27.02.2024;    копію рахунку на оплату № 170/07/2025 від 08.07.2025 на суму 11 875,00 грн.
Відповідно до пункту 4.1 договору вартість послуг адвоката складається з розрахунку фактичної кількості витраченого адвокатом Об`єднання та їх погодинни ставок, а також з додаткової винагороди (гонорар успіху) відповідно до п.4.7 договору. Загальна вартіст договору складає сукупність вартості всіх наданих послуг, відповідно до рахунків на оплату та актів, а також розміру додаткової винагороди відповідно доп.4.7 договору.
У пункті 4.3 договору  погодинна ставка адвоката за надання послуг складає 2  500,00 грн за одну годину. Вартість участі адвоката у судовому засіданні складає 3  000,00 грн за одне судове засідання. 
          Відповідно акту №134/07/2025 прийому-передачі наданих послуг від 08.07.2025 Адвокатським об`єднанням «СЕТЕС» надані послуги: підготовка та подача відзиву на апеляційну скаргу 3,75 год. х 2  500,00 грн = 9  375,00 грн та правовий аналіз відповіді на відзив на апеляційну скаргу від 07.03.2025 та консультація клієнта 1 год. х 2  500,00 грн = 2  500,00 грн.
Загальна вартість наданих послуг складає 11  875,00 грн.
Згідно із рахунком на  оплату № 170/07/2025 від 08.07.2025 загальна вартість наданих послуг складає 11  875,00 грн
          Правову допомогу позивачу у суді апеляційної інстанції надавала адвокатка Смоляк Олена Анатоліївна    (на підставі ордеру серії АВ №118445 від 27.02.2025).
Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
В свою чергу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Так, виходячи з наданих позивачем доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду даної справи, колегія суддів виходить із загальних критеріїв оцінки послуг з надання правової (правничої) допомоги з урахуванням обсягу та змісту підговлених адвокатом документів.
Зокрема, суд оцінює та досліджує подані відповідачем документи та встановлює, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не подавав адвокат під час розгляду справи явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено в документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
  Обґрунтовуючи розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача посилається, зокрема на таку послугу, як підготовка відзиву на апеляційну скаргу, що складає 9  372,00 грн (3,75 год), однак, враховуючи об`єм вказаного відзиву та враховуючи, що позиція позивача не змінювалась у суді апеляційної інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що час витрачений на їх підготовку є значно завищеним.
          Крім того, такі послуги, як консультація клієнта і правовий аналіз відповіді на відзив, охоплюються поданням відзивом на апеляційну скаргу, вивченням і аналізом матеріалів справи, аналізом судової практики, консультуванням клієнта щодо перспектив захисту в суді апеляційної інстанції.          Аналогічний висновок викладений у додатковій постанові Верховного Суду  від 08.03.2023 у справі 873/52/22.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Вказану правову позицію викладено у постанові від 17.09.2019 Верховного Суду по справі №910/4515/18.
Судом враховано те, що за приписами ч. 6  ст. 126 Господарського процесуального кодексу України  обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч. 1-3  ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1  ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.
Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини    у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23 червня 1993).
Захищене  статтею 6 Європейської конвенції з прав людини  право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.
До того ж, суд зазначає, що однією із засад здійснення господарського судочинства у відповідності до  ст. 2 Господарського процесуального кодексу України  є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (рішення Європейського суду з прав людини від 27.10.1993 у справі "Домбо Бегеер Б.В.    проти Нідерландів").
У п. 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15.05.2008    у справі "Надточій проти України" суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.
Дослідивши опис наданих послуг адвоката, приймаючи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат та розумності  їхнього розміру,  а також враховуючи заперечення відповідача, колегія суддів  дійшла до висновку, що розумною та співмірною є компенсація витрат позивача у розмірі 3  000,00 грн. 
В іншій частині заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у цій справі на стадії апеляційного розгляду    справи не відповідають критеріям їх реальності та розумності, а тому не підлягають задовленню.
Керуючись ст. ст. 123-129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд 

                                                          УХВАЛИВ:

           1.Заяву представниці Приватного підприємства «Екопром» адвокатки Смоляк Олени Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
           2.  Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Векто"  в особі "Представництво "Векто" СП. З О.О." (02192, місто Київ, бульвар Дарницький, 8-В, офіс 180, ідентифікаційний код 26617324) на користь Приватного підприємства "Екопром" (04073, місто Київ, бульвар Кольцова, 15-А, квартира 88, ідентифікаційний код 30433514)  витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 3 000,00 (три тисячі) грн.
У задоволенні іншої частини заяви представниці Приватного підприємства «Екопром» адвокатки Смоляк Олени Анатоліївни про стягнення витрат пов`язаних з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, відмовити.
3. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання даної постанови Північного апеляційного господарського суду.
4. Матеріали справи №910/1791/24 повернути до місцевого господарського суду.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України. 

Головуючий суддя                                                            А.Г. Майданевич 

Судді                                                                                В.В. Сулім

                                                                                О.М. Гаврилюк