П О С Т А Н О В А
                                 І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
16 червня 2025 року                                                                                   м. Київ
 
Справа № 761/33486/24
Провадження: № 33/824/2719/2025
 
Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2025 року, винесену під головуванням судді Мартинова Є. О.,
про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
у с т а н о в и л а:
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 964530, 27 серпня 2024 року о 11 годині 50 хвилин по вулиці Муромська, 3 у м. Києві, водій ОСОБА_1 керував електробайком марки «City-Coco Classic», б/н, в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, 18, КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.
Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.
Не погодившись із таким судовим рішенням,  ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2025 року та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На обґрунтування апеляційної скарги зазначив, висновок про те, що він, ОСОБА_1 , перебуває в стані наркотичного сп`яніння складено було значно пізніше ніж через дві години. Крім того, вказує на те, що у нього не було відібрано біологічні зразки, що свідчить про порушення огляду на стан сп`яніння. Також зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом та і взагалі, електробайк не є транспортним засобом відповідно до Правил дорожнього руху України. 
Подана апеляційна скарга містить також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що повний текст постанови було отримано лише 03 квітня 2025 у приміщенні суду. 
За таких обставин, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2025 року.
Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з наступного.
У відповідності до вимог ст. 289 КУпАП у разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Обмеження на реалізацію право на оскарження, яке може полягати у не поновленні строку скаржнику, порушить саму суть права. Фактично, без поновлення строку на подання апеляційної скарги, скаржник буде позбавлений на реалізацію важливого елемента права на справедливий суд, як право на звернення до апеляційного суду за захистом своїх прав.
З огляду на викладене, з метою недопущення порушення права на доступ до правосуддя, доходжу висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови районного суду пропущений скаржником з поважних причин, а тому клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.
В судовому засіданні ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу задовольнити та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу правопорушення. 
Вислухавши пояснення  ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, відтворивши відеозаписи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доходжу висновку про задоволення апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення, суд виходив з того, що провина ОСОБА_1 підтверджується наявними доказами в матеріалах справи, .
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно дост. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст.266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України № 1103 від 17 грудня 2008 року та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Згідно ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Водночас відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09 листопада 2015 року у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Тобто, огляд особи на стан наркотичного сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, відбувається виключно у медичному закладі, а не поліцейським на місці зупинки.
Порядок огляду водія на стан наркотичного сп`яніння врегульований розділом ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09 листопада 2015 року.
Згідно п.п.3-4 розділу ІІІ цієї Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я з метою встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.
Згідно п.п.7-8 розділу ІІІ цієї Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове, а метою такого лабораторного дослідження є виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів (п.10 розділу ІІІ Інструкції).
Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу (п.п.12-13 розділу ІІІ Інструкції).
За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п.15 розділу ІІІ Інструкції).
Відповідно до положень п.22 розділу ІІІ вказаної Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Судом першої інстанції встановлено, що у зв`язку із виявленням працівником поліції у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, останній у встановленому законом порядку був доставлений до медичного закладу - Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія».
З огляду на виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння лікар-нарколог запропонував йому для проведення лабораторного дослідження з метою виявлення речовин, що спричинили стан наркотичного сп`яніння, здати зразок біологічного середовища - сечу. ОСОБА_1 , посилаючись на відсутність у нього позивів до сечовипускання сечу не здав, про що міститься відмітка в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №604480 від 27 серпня 2024 року.
В суді першої інстанції було викликано лікаря-нарколога Ніжинську А.В. , якою 27 серпня 2024 року встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.
Лікар Ніжинська А.В. надала пояснення в суді першої інстанції та зазначила, що вона працює лікарем-наркологом у КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, 18. 27 серпня 2024 року, під час її чергування, працівники патрульної поліції направили водія ОСОБА_1 для проходження медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння. Нею, шляхом застосуванням спеціальних методів дослідження, зокрема зовнішнього огляду водія, було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим нею складено акт медичного огляду, на підставі якого видано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 004480.
Заключний діагноз «Стан нарктичного сп`яніння» ОСОБА_1 встановлено за результатами зовнішнього огляду і виявлення клінічних ознак наркотичного сп`яніння.
Отже, апеляційним судом встановлено, що огляд  ОСОБА_1 у медичному закладі - КМНКЛ «Соціотерапія» на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушеннямІнструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09 листопада 2015 року. Зокрема з порушенням п.п.7-8 розділу ІІІ Інструкції, яка вказує на обов`язковість проведення лабораторних досліджень для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини з метою виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Суд першої інстанції наведеного не врахував та помилково взяв до уваги висновок № 0004480 від 27 серпня 2024 року про результати медичного огляду на стан сп`яніння, складені КМНКЛ «Соціотерапія», які не відповідають вищевказаній Інструкції і не є належними доказами перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.
Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що предметом лабораторного дослідження може бути не тільки сеча, а й слина, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а також кров (п.п.12-13 розділу ІІІ Інструкції).
Будь-яких відомостей щодо неможливості лікаря взяти вказані біологічні зразки уОСОБА_1 , з огляду на неможливість отримати сечу, матеріали справи не містять.
Таким чином, під час перегляду справи апеляційним судом встановлено, що огляд  ОСОБА_1 у медичному закладі - КМНКЛ «Соціотерапія» на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09 листопада 2015 року.
При вирішенні апеляційної скарги відповідно до приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
Так згідно ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими,а відтак постанова  Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2025 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі ст. 247 КУпАП.
 
Керуючись ст. ст. 284, 294 КУпАП, 
 
П О С Т А Н О В И Л А:
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2025 року задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постановиШевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2025 року
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
ПостановуШевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати,провадження у справі закрити, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                            Т. О. Невідома