П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/19459/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Козачок І.С.  
Суддя-доповідач -  Капустинський М.М.   
23 липня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Шидловського В.Б.  Сапальової Т.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №5463044-2412-2225-UA68040470000053519 від 29.05.2024.
В обґрунтування позову зазначив, що відповідач неправильно розрахував розмір орендної плати, що підлягав сплаті позивачем за 2024 рік, відтак податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області №5463044-2412-2225-UA68040470000053519 від 29.05.2024.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Посилається на те, що розмір орендної плати підлягав перегляду через підвищення цін і тарифів, зміну коефіцієнтів індексації, з огляду на що податкове повідомлення - рішення було прийняте правомірно.
07 липня 2025 року на адресу суду надійшов відзив від ОСОБА_1 . У поданому відзиві представник позивача просить суд врахувати судову практику, зазначену у відзив, та відмовити у задоволенні апеляційної скаргу ГУ ДПС у Хмельницькій області у справі №560/19459/24. 
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, судом першої інстанції встановлено, що 19.06.2008 між ОСОБА_1 та Хмельницькою районною державною адміністрацією був укладений договір оренди земельної ділянки №340, яка розташована за межами населених пунктів на території Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, площею 0,40 га, кадастровий номер 6825089600:03:004:0054. Договір зареєстрований 05.07.2008, а передачу земельної ділянки здійснено на підставі акту приймання-передачі від 19.06.2008. Додатковою угодою №208 від 20.05.2019 було поновлено дію договору оренди земельної ділянки №340, визначено орендну плату станом на 2019 в розмірі 53740,40 грн. на рік, що становить 6 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (895 675,00 грн.)
29.05.2024 Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області прийняте податкове повідомлення рішення «форми Ф» за №5463044-2412-2225-UA68040470000053519, яким визначено суму податкового зобов`язання по орендній платі з фізичних осіб за 2024 рік в сумі 71448,67 грн.
Податкове повідомлення - рішення надіслане позивачу на адресу АДРЕСА_1 , що підтверджується копією реєстру згрупованих поштових відправлень та рекомендованим повідомленням про вручення, яке повернулось через невручення у зв`язку з закінченням терміну зберігання.
Судом встановлено, що за змістом п. 3.3 додаткової угоди №208 про поновлення строку договору оренди земельної ділянки від 19.06.2008, орендна плата вноситься орендарем у грошовому вигляді у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки а саме 53740,40 грн. за рік та переглядається щороку у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України; підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами; зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Отже, встановлений у додатковій угоді розмір орендної плати (6% нормативної грошової оцінки земельної ділянки) відповідає зазначеним у пункті 288.5 статті 288 ПК України обмеженням щодо мінімального та максимального розміру річної орендної плати.
Згідно з підпунктом 286.2 статті 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку. Нарахування фізичним особам сум земельного податку з підстав, визначених підпунктами в, г, д пункту 286.1 цієї статті, проводиться контролюючими органами лише у разі надання зазначених даних такими фізичними особами (підпункт 286.5 статті 286 ПК України).
З наданих до справи доказів встановлено, що в порушення підпункту 286.5 статті 286 ПК України спірне податкове повідомлення-рішення №5463044-2412-2225-UA68040470000053519 від 29.05.2024 про визначення грошового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб не містить детального розрахунку суми нарахованого податку, кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.
Колегія суддів критично оцінює посилання податкового органу на те, що підставою для прийняття зазначеного рішення слугувала зміна коефіцієнту індексації грошової оцінки землі та встановлення його на 2023 рік у розмірі 1.051, на підтвердження чого відповідач надав   копію листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 12.01.2024 №6-28-0.222-600/2-24 "Про індексацію нормативної грошової оцінки земель за 2023 рік". Суд виходить з того, що вказаний лист не є нормативним документом, отже не підтверджує   правомірність зміни   порядку обчислення сум податку.
Відповідно до п. 289.1 статті 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. За визначенням статті 1 Закону України від 11 грудня 2003 №1378-IV "Про оцінку земель" (далі - Закон №1378-IV) нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.
Згідно з ч. 5 статті 5 Закону N 1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення, зокрема, розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Відповідно до ч. 2 статті 20 Закону №1378-IV дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Нормативна грошова оцінка, яка затверджується відповідною радою, є базою нарахування орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Відповідно до п. 6 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 №1051, до повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та державних кадастрових реєстраторів його територіальних органів (у тому числі таких, що провадять свою діяльність на районному (міському) рівні, в мм. Києві та Севастополі) належать, зокрема, надання відомостей з Державного земельного кадастру щодо об`єктів, зазначених у підпункті 1 цього пункту, та відмови у їх наданні, витягів з Державного земельного кадастру про будь-яку земельну ділянку в межах державного кордону.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2011 №1386 затверджений Порядок подання інформації про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів. Пунктом 4 цього Порядку передбачено, що Держгеокадастр та Мін`юст подають щомісяця до 10 числа, а також на запит територіального органу ДФС за місцезнаходженням земельної ділянки або ДФС інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю та єдиного податку, в тому числі Держгеокадастр - про земельні ділянки, зокрема про кадастровий номер земельної ділянки, дату реєстрації у Державному земельному кадастрі, дату державної реєстрації земельної ділянки (відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою чи договору оренди), площу відповідно до правовстановлюючих документів, цільове призначення та місце розташування земельної ділянки, дату та значення нормативної грошової оцінки, частку кожного із співвласників земельної ділянки (у разі коли земельна ділянка перебуває у спільній частковій власності), а також про землевласників або землекористувачів, зокрема найменування та місцезнаходження або прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання землевласника або землекористувача.
Згідно з пунктами 289.2 - 289.3 статті 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І : 100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.
За змістом пункту 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 №15, Держгеокадастр є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. Отже, саме Держгеокадастр законодавчо наділений повноваженнями для встановлення величини коефіцієнту індексації та подальшого інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.
Натомість, листом від 12.01.2024 №6-28-0.222-600/2-24 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру повідомила, що коефіцієнт індексації грошової оцінки землі за 2023 рік у розмірі 1.051 встановлений у 2024 році на підставі індексу споживчих цін за 2023 рік, оприлюдненого листом Держстату   від 10.01.2024   №09.1-03/4-24.
Водночас, відповідачем не надана наявна станом на дату прийняття спірного рішення сформована та оприлюднена компетентними органами у встановленому порядку інформація про показники індексу споживчих цін за 2024 рік та коефіцієнт індексації грошової оцінки землі за 2024 рік, який формується на підставі індексу споживчих цін. Відповідачем також не надані докази внесення змін до договору оренди та додаткової угоди №208 в частині змісту п. 3.3 договору, яким орендна плата встановлена у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки ( 53740,40 грн. за рік, щомісячно в сумі 4478,38 грн.)
Згідно з підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, а обмеження щодо мінімального та максимального річного розміру орендної плати визначені підпунктами 288.1 і 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 ПК України відповідно.
В той же час, відповідачем не надані належні докази внесення змін до пункту 3.3 договору оренди земельної ділянки щодо розміру орендної плати, а також докази порушення сторонами договору вимог щодо розміру річної орендної плати, встановлених підпунктами 288.5.1 і 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 ПК України.
Враховуючи зазначене вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач не довів правомірність формування спірного податкового повідомлення - рішення, відтак воно є протиправним та підлягає скасуванню.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Шидловський В.Б.    Сапальова Т.В.