ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 р. 	Справа № 520/5838/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Присяжнюк О.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 09.06.25  по справі № 520/5838/25
за позовом      ОСОБА_1  
до    Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області ,    Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області           
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у призначенні/поновленні ОСОБА_1 , пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з липня 2023р;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області призначити ОСОБА_1 , пенсію за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з липня 2023р;
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії ОСОБА_1 , у межах суми стягнення за один місяць.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 204450012798 від 13.07.2023 щодо відмови у призначенні/поновленні ОСОБА_1 , пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 , пенсію за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 13.07.2023.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що позивачем надано довідку від 20.06.2022 №156 про період участі в антитерористичній операції, видана міжрегіональним центром гуманітарного розмінування та швидкого реагування державної служби України з надзвичайних ситуацій. Проте дана довідка видана позивачу, як працівнику, а не військовослужбовцю.
Таким чином, на думку апелянта, документи, які підтверджують належність заявника до числа осіб, визначених підпунктом 4 пункту 1 статті 115 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” відсутні.
Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву до Другого апеляційного адміністративного суду на апеляційну скаргу відповідача.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 27.06.2022 звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 115 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується наявним в матеріалах справи посвідченням від 19.03.2015 серія НОМЕР_1 .
За принципом екстериторіальності направлено на розгляд до ГУ ПФУ у Волинській області.
Розглянувши заяву з доданими до неї документами, ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення від 08 липня 2022 року, про призначення Позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області до ГУ ПФУ у Волинській області, 15 червня 2023 року надіслано лист № 2000-0308-9/81739 щодо перегляду рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 .
Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області № 204450012798 від 13.07.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії на умовах п.4 ч.1 ст.115 Закону №1058-IV оскільки довідка від 20.06.2022 №156 про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України надана ОСОБА_1 як працівнику, а не як військовослужбовцю.
Позивач не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії звернувся до суду з відповідним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було надано органу Пенсійного фонду України всі необхідні документи, передбачені пунктом 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1).
У зв`язку з чим, суд вважав за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 204450012798 від 13.07.2023, а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити позивачу дострокову пенсію за віком відповідно статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 13.07.2023.
Відмовляючи у задоволенні вимоги про негайне виконання рішення суду в межах суми виплат за місяць, суд виходив з того, що заявлені позивачем позовні вимоги, про обґрунтованість яких суд дійшов висновку під час її розгляду, носять зобов`язальний характер та не стосуються стягнення з відповідача конкретної суми пенсійних виплат.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України (рішення підлягає перегляду в частині задоволених позовних вимог), колегія суддів зазначає наступне. 
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Призначення і виплата пенсії в Україні здійснюється згідно із Законом України №1058-IV, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.
Закон України № 1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
За приписами частини 1 статті 9 Закону України № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян, зокрема, на призначення дострокової пенсії за віком, передбачене статтею 115 Закону України № 1058-IV.
Так, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають: військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, осіб начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців 4 і 5 частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Особи, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо уточнення норм, що регулюють питання визначення категорій осіб, які визнаються ветеранами війни та членами сімей загиблих Захисників і Захисниць України, та надання їм соціальних гарантій" з числа осіб, зазначених у статтях 10 і 10-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», продовжують користуватися правом на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до цього пункту, передбаченим для членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, без заміни відповідного посвідчення.
На час надання позивачу статусу учасника бойових дій діяла наступна редакція пункту 19 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту":  військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та  працівники  Збройних  Сил  України,  Національної гвардії України,  Служби   безпеки  України,  Служби  зовнішньої  розвідки  України, Державної   прикордонної    служби   України,   особи   рядового,  начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства  внутрішніх  справ  України,  Управління державної охорони України,  Державної   служби  спеціального  зв`язку  та  захисту  інформації  України,  інших утворених відповідно до законів України військових  формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну  цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній  операції,  забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в  районах    антитерористичної    операції,   а   також   працівники  підприємств,   установ,   організацій,  які  залучалися  та  брали  безпосередню  участь  в  антитерористичній  операції  в районах її  проведення у порядку, встановленому законодавством. 
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо соціального захисту постраждалих учасників Революції Гідності та деяких інших осіб" від 22 травня 2018 року № 2443-VIII, який набрав чинності 25 липня 2018 року, у Законі України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в абзаці 1 пункту 19 статті 6 слова "та працівники" і "працівники" виключено.
Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 263/14242/17, правом на дострокове призначення пенсії за віком за визначених умов наділені не всі особи зі статусом учасника бойових дій, а тільки ті особи, які є військовослужбовцями, резервістами чи військовозобов`язаними, або особами, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Так, у частині дев`ятій статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" містяться визначення категорій громадян України щодо військового обов`язку, відповідно до яких: 
військовослужбовці - це особи, які проходять військову службу; 
військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; 
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
У справі, яка розглядається, колегією суддів встановлено, що довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 20.06.2022 року №156, видана працівнику ОСОБА_1 .
Матеріалами справи не підтверджено, що на час надання статусу учасника бойових дій, ОСОБА_1 мав статус військовослужбовця, резервіста чи військовозобов`язаного.
Крім того, згідно витягу з наказу першого заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ № 77 від 18.03.2015 року вважати таким, що прибули до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань, зокрема працівника ОСОБА_1 , водія автотранспортних засобів автомобільного відділення групи забезпечення частини забезпечення та обслуговування.
Колегія суддів зазначає, що подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді. Зокрема у постанові від 02.08.2022 у справі №360/2417/21 Верховний Суд дійшов висновку про те, що правом на дострокове призначення пенсії за віком за визначених умов наділені не всі особи зі статусом учасника бойових дій, а тільки ті, які є військовослужбовцями, резервістами чи військовозобов`язаними, або особами, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Також у постанові від 07 вересня 2022 року у справі № 219/5161/17 Верховний Суд вказав, що оскільки позивач не має статусу військовослужбовця, резервіста чи військовозобов`язаного, а тому на неї не розповсюджуються пільги щодо призначення дострокової пенсії за віком.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що на позивача не розповсюджуються пільги щодо призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України №1058-ІV.
Натомість, суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, невірно застосував норми матеріального права, що призвело до помилкового висновку про часткове задоволення позову.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 року по справі № 520/5838/25, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області - задовольнити.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 по справі № 520/5838/25 - скасувати.
Ухвалити постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін 	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.В. Присяжнюк