УХВАЛА
 
30 липня 2025 року
м. Київ
 
справа № 754/2732/25
провадження № 61-9795зно25
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В. розглянув заяву  ОСОБА_1 про «перегляд судового рішення - це ухвала від 25 липня 2025 року, її постановив суддя Є.Краснощоков з Касаційного цивільного суду (заява провідвід)» у справі за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника управління організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів - начальника відділу звернень громадян офісу Генерального прокурора України Оксани Федченко про відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 20 травня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до заступника начальника управління організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів - начальника відділу звернень громадян офісу Генерального прокурора України Оксани Федченко про відшкодування моральної шкоди відмовлено.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 травня 2025 року повернуто особі, яка її подала.
16 червня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій він просив рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 травня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 09 червня 2025 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Верховного Суду від 08 липня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 у частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 09 червня 2025 року залишено без руху, надано строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів із дня вручення копії вказаної ухвали (провадження № 61-7325ск25).
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І. від 08 липня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 у частині оскарження рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 травня 2025 року (провадження № 61-7325ск25).
15 липня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про перегляд ухвали Верховного Суду від 08 липня 2025 року про відмову у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 08 липня 2025 року повернуто. Роз`яснено заявнику, що перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими вказані рішення місцевих судів було змінено або ухвалено нове рішення. При цьому, ухвалами, якими закінчено розгляд справи і які можуть бути предметом перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, є: - ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду; - ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду. Разом із тим, інші ухвали судів не можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, оскільки не відносяться до ухвал, якими закінчено розгляд справи.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Крата В. І., Пархоменка П. І. від 17 липня 2025 року (провадження № 61-9026зно25) заяву ОСОБА_1 про відвід судді Краснощокова Є. В. від участі в розгляді справи залишено без розгляду. Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Дундар І. О., Крата В. І. від участі в розгляді справи визнано необґрунтованою. Заяву про відвід суддів передано судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.
Ухвалою Верховного Суду від 18 липня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду: Дундар І. О., Крата В. І. від участі у розгляді справи.
21 липня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про перегляд ухвали Верховного Суду від 17 липня 2025 року.
Ухвалою Верховного Суду від 24 липня 2025 року (провадження № 61-9498зно25) заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Дундар І. О., Крата В. І., Пархоменка П. І. від участі у розгляді справи визнано необґрунтованою. Заяву про відвід суддів передано для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.
На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід суддів Дундар І. О., Крата В. І., Пархоменка П. І. в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, передано судді Верховного Суду Краснощокову Є. В.
Ухвалою Верховного Суду від 25 липня 2025 року у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Дундар І. О., Крата В. І., Пархоменка П. І. відмовлено.
29 липня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про «перегляд судового рішення - це ухвала від 25 липня 2025 року, її постановив суддя Є.Краснощоков з Касаційного цивільного суду (заява про відвід)».
У змісті заяви висловлено недовіру судді Краснощокову Є. В., а також заперечення проти того, щоб суддя розглядав та вирішував заяву ОСОБА_1 . Зазначає, що «я вищевказаному судді не довіряю і це моє право з яким ви зобов`язані рахуватись, бо це право вище за рангом виконання чим усі статті ЦПКУ - це і є конституційним принципом «Верховенства права»». «Вищевказаний суддя постановляє раніш НЕЗАКОННУ УХВАЛУ  від 8.07.25 р.!!!!!!!!!!! Навіть розумово-відстала особь і то розуміє такий суддя на 99,99999999999 % постановить ухвалу, щоб свої дії «вигородити» (обілити своє безааконня) … так воно уви і сталося!!!!!!!!!!!!! Я його ухвали вже раніш оскаржував і тому: заявляю ОБГРУНТОВАНИЙ на усі 100 % його відвід і зараз.»
«Примітка (так на всяк): окремо зупинюсь на нелицеприємних висловлюваннях у цій заяві про особу (це вищевказаний суддя), яка порушила мої права і порушила свій конституційний обов'язок (це ст. 3, 21, 68 КУ). Для покарання з цього приводу є процесуальний примус, але врахуйте наступне (якщо звісно ви розумна людина) - у мене НЕРВОВОХРОНІЧНЕ ЗАХВОРЮВАННЯ (це додаток), а за ЗАХВОРІВАННЯ НЕ КАРАЮТЬ - ТАКУ ЛЮДИНУ ЛІКУЮТЬ (це знає навіть «дошкільня» - я звісно утрирую), але подану заяву все одно розглядають і вирішують САМЕ І ТІЛЬКИ ПО СУТІ з обов'язковим виконанням вимог КУ - це їх зобов'язує також ст. 3 ЦПКУ (про мої права!!!) - саме для цього і створений ЦПКУ»;
«І на цій т.з. «об'єктивності» і на т.з. «неупередженності» (це ще я м'яко про т.з «справедливе судочинство» цього судді (поки не доведено протилежне)… короче: я ж не дурень, щоб цю «лапшу» вищевказаний суддя «проковтнути» і йому за «це» ще й ПОДЯКУВАТИ!»;
«Може у вас і хоч «грам» СОВІСТІ І МОРАЛІ все ж є … короче: я про ваше реагування подивлюсь і потім «заціню» ваше беззаконня (звісно, якщо воно буде) і подам на вас ОБОВ*ЯЗКОВО позовну заяву … мені постійна прихована неповага суддів КЦС (звісно з ким мав справу) до вимог КУ і до моїх прав вже набридла - прийшла черга мені діяти!
ОСОБА_1 просить:«А) скасувати ухвалу від 8,25.07.25р., які постановлені не ПО СУТ! (суть у кас.скарзі) - якщо я брешу: ВИМАГАЮ ВІД ВАС ДОВЕСТИ ЦЕ!!!... при чому ОБОВ`ЯЗКОВО врахував усі їх недоліки, які я вказав; Б) я заявляю про відвід вищевказаного судді (доводи - див. ви ще); В) вимагаю, щоб цю суд.справу було надіслано вами у Деснянський райсуд м.Києва для об`єктивного розгляду її саме ПО СУТІ - повторюся: це моє право від вас це вимагати - ст.21 КУ, а ви його повинні НЕУХИЛЬНО виконувати (ст.З КУ). Вам це ЗРОЗУМІЛО чи Ні? - воно це моє право вище за рангом виконання чим ЛЮБІ вимоги ЦПКУ і ваші «хАтєлки», а може вам конституційне «Верховенство права» вже пусте місце?... а може ви зі злочинної організації РФ?».
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. (частина перша та друга статті 2 ЦПК України).
Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України). 
Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення. Перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним (частина друга статті 44 ЦПК України).
Учасник судового процесу має користуватися процесуальними правами саме з метою виконання завдання цивільного судочинства, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Якщо ж такий учасник здійснює певну процесуальну дію не з цією метою, а для досягнення інших цілей (образити, принизити суд, його суддів, інших учасників процесу, виявити до них і до їхніх дій власні негативні емоції тощо), він виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Правова система має бути спроможною ефективно захистити себе від цих дій. І саме на такий захист спрямовані заходи, які суд застосовує через зловживання учасником судового процесу процесуальними правами. Відповідні заходи передбачені у частинах третій і четвертій статті 44, пункті 1 абзацу другого частини четвертої статті 135, частині дев`ятій статті 141, частині першій статті 143, пункті 5 частини першої статті 144, статті 148 ЦПК України (див. зокрема, постанову Великої Палати Верховного Суду від 8 липня 2021 року у справі № 9901/235/20 (пункт 20), ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 9901/598/19, ухвалу Верховного Суду від 29 серпня 2022 року у справі № 127/11940/21 (пункти 21-22).
Дії учасника справи чи його представника мають не лише за формою, але й за змістом відповідати завданню цивільного судочинства. Зміст права на справедливий суд несумісний зі свідомим виявом такими особами неповаги до честі, гідності, репутації іншого учасника, суду, суддів тощо. У процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасник судового процесу має ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, суду та конкретних суддів. Суд не має толерувати використання у процесуальних заявах образливих характеристик (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (пункт 22), від 14 березня 2019 року у справі № 9901/34/19, від 7 листопада 2019 року у справі № 9901/324/19, від 7 квітня 2021 року у справі № 9901/23/21, від 8 липня 2021 року у справі № 9901/235/20 (пункт 22)).
Безперечно, учасник справи може мати сумніви у тому, чи відповідають дії суду чинному законодавству, а також щодо незалежності та безсторонності суддів. Він вправі висловити ці сумніви у поданій до суду заяві про відвід. Проте має бути стриманим і коректним, утримуватися від надання особистісних характеристик й оцінок, а тим паче від огульних і надуманих звинувачень (див. ухвалу Верховного Суду від 29 серпня 2022 року у справі № 127/11940/21 (пункти 23-24)).
Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).
Суд враховує, що заявник в цій справі подає аналогічні заяви «про перегляд» щодо всіх процесуальних ухвал Верховного Суду, при цьому не зазначає жодних підстав такого перегляду, передбачених процесуальним законом, зокрема за нововиявленими чи виключними обставинами, як і будь-яких мотивів для цього. У таких заявах ОСОБА_1 заявляє лише про недовіру суддям Верховного Суду, за відсутності у їх провадженні відповідних справ за участі  ОСОБА_1 , в межах яких можливе вирішення заяви про відвід судді.
Заяви ОСОБА_1 про перегляд судових рішень (процесуальних ухвал Верховного Суду) в цій справі неодноразово повертались заявнику з відповідними роз?ясненнями, що такі ухвали суду не можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, оскільки не відносяться до ухвал, якими закінчено розгляд справи. Також залишалися без розгляду з огляду на визнання їх подання виявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами.
Заява ОСОБА_1 від 29 липня 2025 року про перегляд рішення подана на ухвалу Верховного Суду від 25 липня 2025 року, якою відмовлено у заяві ОСОБА_1 про відвід суддів Дундар І. О., Крата В. І., Пархоменка П. І. від участі у розгляді справи. Ця заява містить аналогічні зневажливі та образливі висловлювання, які не притаманні для написання ділових документів, зневажливу оцінку процесуальних дій та рішень у справі та особисту характеристику суддям, що неприпустимо при оформленні процесуального документа.
З огляду на викладене, заявлення відводу у формі, яку використав заявник, є проявом недобросовісної реалізації відповідного процесуального права всупереч завданню цивільного судочинства, тобто з іншою метою, ніж для забезпечення справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення конкретної цивільної справи. 
Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частина четверта статті 44 ЦПК України).
Тому Верховний Суд визнає подання ОСОБА_1 заяви про «перегляд судового рішення - це ухвала від 25 липня 2025 року, її постановив суддя Є.Краснощоков з Касаційного цивільного суду (заява про відвід)» виявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим його заява підлягає залишенню без розгляду.
Керуючись статтями 39, 43, 44, 260 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Визнати зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_1 заяви від 29 липня 2025 року про «перегляд судового рішення - це ухвала від 25 липня 2025 року, її постановив суддя Є.Краснощоков з Касаційного цивільного суду (заява про відвід)» у справі № 754/2732/25.
Заяву ОСОБА_1 від 29 липня 2025 року про «перегляд судового рішення - це ухвала від 25 липня 2025 року, її постановив суддя Є.Краснощоков з Касаційного цивільного суду (заява про відвід)» залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                     Є. В. Краснощоков