Справа № 134/2049/24
Провадження № 22-ц/801/1508/2025
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Швець  Л. В.
Доповідач:Оніщук В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року	Справа № 134/2049/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Оніщука В. В. (суддя-доповідач),
суддів: Рибчинського В. П., Сопруна В. В., 

учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнес позика»,
відповідач – ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2025 року, ухвалене у складі судді Швець Л. В. у залі суду, 

встановив:

Короткий зміст вимог 
У листопаді 2024 року ТОВ «Бізнес позика» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 грудня 2023 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 477400-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Позивачем 23 грудня 2023 року направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 477400-КС-002 про надання кредиту. 
23 грудня 2023 року ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 477400-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. 
Зі свого боку ТОВ «Бізнес позика» надіслано ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону, зазначений Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий Боржником було введено/відправлено. 
Таким чином, 23 грудня 2023 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 477400-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. 
Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою. 
Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. 
Пунктом 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. 
ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 , зазначену відповідачем при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). 
Також 16 лютого 2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 477400-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписану у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізнес позика» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 16 000 грн. 
До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором № 477400- КС-002 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за Договором № 477400-КС-002, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. 
Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 477400-КС-002 ОСОБА_1 на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором на загальну суму 80 333,25 грн.
Зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.
Однак зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором станом на 03 листопада 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 88 248,67 грн, з яких 31 660,56 грн – прострочені платежі по тілу кредиту; 56 588,11 грн – сума прострочених платежів по процентах.
Покликаючись на викладене, ТОВ «Бізнес позика» у заявленому позові просило стягнути з ОСОБА_1 вказаний розмір заборгованості, вирішити питання судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2025 року позовні вимоги було задоволено частково та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 477400-КС-002 від 23 грудня 2023 року у розмірі 74 971, 28 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено, вирішено питання судових витрат.
Вирішуючи спір, місцевий суд не погодився із наведеним позивачем розрахунком заборгованості за процентами за вказаним договором позики.
Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023.
Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Кредитний договір № 477400-КС-002 був укладений 23 грудня 2023 року терміном на 24 тижнів, тобто, його дія поширюється на строк після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому строк дії пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» не поширюється на вказаний кредитний договір.
Отже, відсоткова ставка встановлена договором не відповідає умовам чинного законодавства.
Згідно з ч. 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
У частинах першій та другій статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Таким чином, умова укладеного між сторонами договору, передбачена п. 2.4. договору, щодо встановлення денної процентної ставки у 2 % у порядку ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною з 22 квітня 2024 року та має розраховуватися з розрахунку 1,5 % в день, а з 20 серпня 2024 року – 1% в день.
За змістом ч. 5 ст. 216 ЦК України, суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.
Тому суд розраховує заборгованість за укладеним між сторонами договором, виходячи з встановленої ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1,5 % та 1 %.
Як вбачається із розрахунку заборгованості з 23 грудня 2023 року по 10.06.2024 року позивач застосовував знижену проценту ставку за кредитом (поки відповідач здійснював платежі по кредиту).
Тому починаючи саме з 10.06.2024 року суд при обрахуванні розміру заборгованості по відсотках застосовує саме денну процентну ставку в розмірі 1,5% по 20 серпня 2024 року. 31 660,56 гривень сума боргу станом на 10 червня 2024 року х 1,5% /100 х 72 дня = 34 193,52 гривні.
З 20 серпня 2024 року суд застосовує денну процентну ставку в розмірі 1 %. Тому заборгованість за відсотками в період з 20 серпня 2024 року по 31 серпня 2024 року включно, по дату терміну дії Договору становить: 31 660,56 гривень сума боргу х 1% / 100 х 11 днів = 3 482,60 гривень.
Разом з тим станом на 09 червня 2024 року заборгованість за відсотками становила 5 634, 60 гривні.
Тому сума заборгованості за кредитним договором становить: 34193,52+3482,60+5634,60 = 43 310,72 гривень.
Таким чином, заборгованість відповідача по несплачених відсотках за договором № 477400-КС-002 від 23 грудня 2023 року, становить 43 310,72 грн (34193,52+3482,60+5634,60).
З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, беручи до уваги, що відповідач істотно порушив умови укладеного ним кредитного договору № 477400-КС-002 від 23 грудня 2023 року, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав кредит, проценти за користування ним, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення боргу за тілом кредиту у розмірі 31 660,56 грн, процентів за користування кредитом у розмірі 43 310, 72 грн, а всього 74 971, 28 грн необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача, а у задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить рішення суду у частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити у відповідній частині нове, яким позов задовольнити повністю.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 29 травня 2025 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Оніщук В. В., судді: Копаничук С. Г., Голота Л. О.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 червня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 10 липня 2025 року суддів Голоту Л. О., Копаничук С. Г. замінено на суддів Рибчинського В. П., Сопруна В. В.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11 липня 2025 року справу призначено до розгляду на 24 липня 2025 року в порядку письмового провадження. 

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги зводяться до доводів позовної заяви.
Також позивач зазначає, що не слід ототожнювати поняття «денна процентна ставка» в розумінні Закону України «Про споживче кредитування» та процентну ставку(ки) в день, які встановлені в Кредитному договорів укладеному Відповідачем з ТОВ «Бізнес Позика». Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» (далі – Закон) денна процентна ставка – це загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру кредиту.
У випадку дотримання позичальником орієнтовного графіку платежів та застосування Зниженої процентної ставки в день у розмірі 1,15013259 : 43 500,00 (сума процентів за кредитним договором) + 4 500,00 (сума комісії за надання кредиту) = 48 000,00.
Для розрахунку денної процентної ставки на дату укладення Договору застосуємо формулу, передбачену Законом України «Про споживче кредитування». 
У випадку дотримання позичальником орієнтовного графіку платежів та застосування Зниженої процентної ставки в день у розмірі 1,15013259: За умови застосування зниженої ставки 1,15013259 в день протягом строку кредитування: 
- загальні витрати за споживчим кредитом (ЗВСК) на дату укладення Договору складають 48 000,00 грн та включають у себе проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту. -Загальний розмір кредиту (ЗРК) становить 30 000,00 грн. 
- строк кредитування (t) становить 169 днів. 
Відповідно, денна процентна ставка становить 0,95 процентів з розрахунку: (48 000,00 /30 000,00)/169 днів х 100%=0,95%.
Отже, розмір денної процентної ставки передбачений Договором № 477400-КС-002 про надання кредиту від 23 грудня 2023 року не перевищує 1%, виходячи з того, що обрахування базувалось на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі – як того вимагає норма ч. 3 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», а тому позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом у сумі 56 588,11 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.
Таким чином, при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було неповно з`ясовані суттєві обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору, у зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до невірних по суті висновків по цій судовій справі в частині часткової відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором сумі 13 277,39 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
23 грудня 2023 року сторони уклали Договір № 477400-КС-002 про надання кредиту (кредитний договір) на наступних умовах: 
2.1. Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів. 
2.2. Тип Кредиту: кредит. 
2.3. Строк, на який надається Кредит: 24 тижні. 
2.4. Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,15013259 фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. 
2.5. Комісія за надання Кредиту (надалі- Комісія): 4 500,00 грн. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір Комісії не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. 
2.7. Строк дії Договору: до 08.06.2024 року. 
Відповідно до п.3.2.2. Договору визначено: «Сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку№1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору.
16 березня 2024 року підписав додаткову угоду № 1 до договору про відкриття кредитної лінії № 477400-КС-002 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та отримав від ТОВ «Бізнес Позика» збільшену суму кредиту на 16 000 грн на картковий рахунок.
Відповідно до виписки по рахунку ОСОБА_1 , наданої АТ КБ «Приватбанк» на запит суду, вказаний розмір кредитних коштів був зарахований на рахунок відповідача.
Як видно із розрахунку заборгованості її розмір станом на 03 листопада 2024 року становить 88 248,67 грн, з яких 31 660,56 грн – заборгованість за кредитом, 56 588,11 грн – заборгованість за відсотками. Всього сплачено за кредитом 80 333,25 грн.

Позиція суду апеляційної інстанції
Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає у повній мірі.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
На підтвердження позовних вимог позивачем було надано підписаний ОСОБА_1 у електронному вигляді кредитний договір, докази отримання на виконання договорів кредитних коштів у безготівковій формі, розрахунок заборгованості.
Апеляційний суд зауважує на тому, що ОСОБА_1 не заперечував проти факту укладення кредитних договорів та отримання кредитних коштів ані у суді першої, ані у суді апеляційної інстанцій.
Наявність заборгованості за кредитним договором підтверджена відповідним розрахунком. 
Водночас апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що розмір нарахованих кредитором відсотків за користування кредитом не відповідає вимогам ЗУ «Про споживче кредитування».
Як зазначалося, відповідно до Закону України «Про внесення змін по деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», якими відповідно встановлено обмеження максимальної денної процентної ставки на рівні 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. 
Таким чином, починаючи з 21 квітня 2024 року до відповідача повинна була застосовуватися денна процентна ставка не більше 1,5 % на отриману суму. 
А з 19 серпня 2024 року нарахування денної процентної ставки не могло перевищувати 1 % відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розрахунком.
Водночас апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до умов договору денна процентна ставка становить 0,95 %, адже із наданого позивачем розрахунку не вбачається нарахування відсотків за таким розміром ставки.
При цьому покликання позивача на те, що «денна процентна ставка» в розумінні Закону України «Про споживче кредитування» та процентну ставку(ки) в день, які встановлені в Кредитному договорів укладеному Відповідачем з ТОВ «Бізнес Позика» не є тотожними поняттями, апеляційний суд відхиляє та вважає такими, що зводяться лише до особистого тлумачення позивачем закону на власну користь.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. При вирішенні вказаної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, судові витрати, понесені ТОВ «Бізнес позика» у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, слід залишити за ним.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» залишити без задоволення.
Рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2025 року залишити без змін.
Судові витрати, понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, залишити за ним.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий                                                                 В. В. Оніщук

Судді                                                                         В. В. Сопрун

                                                                               В. П. Рибчинський