УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

01 липня 2025 року  
м. Київ
справа №260/10888/23
адміністративне провадження №К/990/25552/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Міністерства юстиції України
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року
у справі №260/10888/23
за позовом Державного реєстратору центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_1 
до Міністерства юстиції України, 
третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи» 
про визнання протиправним та скасування наказу,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року Державний реєстратор центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України, третя особа - Державне підприємство «Національні інформаційні системи», в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати пункти 3 та 5 Наказу Міністерства юстиції України №4050/5 від 27 листопада 2023 року «Про задоволення скарги» (пунктом 3 Анульовано доступ державному реєстратору Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області ОСОБА_1; пунктом 5 Виконання пункту 3 наказу покласти на Державне підприємство «Національні інформаційні системи»)

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2024 року скасовано рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Постановою Верховного Суду від 09 грудня 2024 року скасовано постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2024 року, а справу направлено до Восьмого апеляційного адміністративного суду на новий розгляд.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року скасовано рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року у справі №260/10888/23 і ухвалено нове рішення, яким позов Державного реєстратора центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними та скасовано пункти 3 та 5 наказу Міністерства юстиції України №4050/5 від 27 листопада 2023 року «Про задоволення скарги».

Ухвалено стягнути на користь Державного реєстратора центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України 2362,00 грн понесених витрат по сплаті судового збору.

Повний текст постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року складено та підписано 15 травня 2025 року.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, Міністерство юстиції України 12 червня 2025 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення статей 19, 41 Конституції України, пункту 1 частини першої статті 3, пункту 3 частини третьої статті 10, пункту 1 частини першої статті 23, пункту 8 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV (далі - Закон №1952-IV), пункту 1 Порядку здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року №990 (далі - Порядок №990), пунктів 2, 4, 9 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128 (далі - Порядок №1128), а також не врахував висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 22 серпня 2018 року у справі №826/10548/17, від 25 лютого 2021 року у справі №826/5212/18, від 18 серпня 2021 року у справі №П/811/402/17, від 01 травня 2023 року у справі №260/2928/21, від 15 серпня 2023 року у справі №640/16809/20.

У касаційній скарзі відповідач не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність мотивів у рішенні колегії, посилаючись на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25 лютого 2021 року у справі №826/5212/18, у якому зазначено, що мотивування має міститися у висновку колегії, а не обов`язково в самому рішенні уповноваженого органу.

Відповідач вважає, що апеляційний суд повторно, всупереч прямим вказівкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 09 грудня 2024 року, не дослідив належним чином мотиви висновку колегії Міністерства юстиції України щодо рекомендації анулювання доступу державного реєстратора ОСОБА_1 до Державного реєстру прав.

Також вважає, що апеляційний суд неправильно застосував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 01 травня 2023 року у справі №260/2928/21, яка свідчить про неприйнятність критерію вини (умисел чи недбалість), як підстави для оцінки правомірності рішень у публічно-правових спорах.

Разом з тим, касаційна скарга містить доводи про те, що суд апеляційної інстанції безпідставно проігнорував правові позиції Верховного Суду щодо дискреційного характеру повноважень суб`єкта владних повноважень та недопустимості втручання суду в такі повноваження за відсутності правових підстав.

Міністерство юстиції України стверджує, що державний реєстратор ОСОБА_1 прийняв рішення про державну реєстрацію прав на підставі фальсифікованого документа, що підтверджено висновком Закарпатського НДЕКЦ.

Реєстратор не перевірив належним чином документи, оскільки не встановив відсутність акта приймання-передачі, що був передбачений договором, та відміток на державних актах про перехід права власності. Встановлений факт грубого порушення, який призвів до внесення недостовірних відомостей до Державного реєстру прав, свідчить про значну шкоду публічному інтересу, незалежно від розміру матеріальної шкоди конкретним особам.

Анулювання доступу до Державного реєстру прав, на думку Міністерства юстиції України, є пропорційним та адекватним заходом у цьому конкретному випадку, враховуючи серйозність самого порушення, яке межує з ознаками кримінального правопорушення, та є найбільш ефективним способом для запобігання подальшим порушенням.

Висновок колегії детально обґрунтував застосування заходу впливу, а наказ як адміністративний акт, не зобов`язаний дублювати всі мотиви, викладені у висновку.

Міністерство юстиції України на обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої положеннями пункту 1 частини першої статті 328 КАС України, зазначає що апеляційний суд безпідставно не врахував правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах:

1. Постанова Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі №826/5212/18, у якій сформульовано висновок, що законодавством не передбачено обов`язку зазначення мотивів у самому рішенні уповноваженого органу, але висновок колегії, на підставі якого ухвалюється рішення, має бути вмотивованим та містити належне обґрунтування.

2. Постанова Верховного Суду від 18 серпня 2021 року у справі №П/811/402/17, у якій зазначено, що при виборі виду відповідальності відповідач наділений правом адміністративного розсуду, при цьому повинен враховувати характер порушення, обставини та ступінь вини.

3. Постанова Верховного Суду від 01 травня 2023 року у справі № 260/2928/21, у якій зазначено, що поняття вини, як правило, не впливає на оцінку правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до відповідальності у сфері публічно-правових відносин.

4. Постанова Верховного Суду від 15 серпня 2023 року у справі №640/16809/20, у якій зазначено, що рішення Міністерства юстиції України про анулювання доступу має ґрунтуватися на встановленні факту одноразового грубого чи неодноразового порушення державним реєстратором визначених законом порядків. Встановленням такого факту порушення є мотивом для прийняття рішення про анулювання доступу.

5. Постанова Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №826/10548/17, у якій сформульовано висновки щодо дискреційного характеру повноважень суб`єкта владних повноважень та недопустимості судового втручання в такі повноваження за відсутності відповідних правових підстав.

У касаційній скарзі Міністерство юстиції України просить Верховний Суд скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою передбачено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року, з метою з`ясування правильності застосування судом апеляційної інстанції положень статей 19, 41 Конституції України, пункту 1 частини першої статті 3, пункту 3 частини третьої статті 10, пункту 1 частини першої статті 23, пункту 8 частини першої статті 24 Закону №1952-IV, пункту 1 Порядку №990, пунктів 2, 4, 9 Порядку №1128 та перевірки необхідності застосування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 22 серпня 2018 року у справі №826/10548/17, від 25 лютого 2021 року у справі №826/5212/18, від 18 серпня 2021 року у справі №П/811/402/17, від 01 травня 2023 року у справі №260/2928/21, від 15 серпня 2023 року у справі №640/16809/20.

Судом перевірено зарахування судового збору на рахунок Державної казначейської служби України.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року у справі №260/10888/23 за позовом Державного реєстратору центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа - Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про визнання протиправним та скасування наказу.

2. Витребувати з Закарпатського окружного адміністративного суду справу №260/10888/23.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя -доповідач                                                                                Я.О. Берназюк

Судді                                                                                                    С.М. Чиркін

                                                                                                    В.М. Шарапа