Справа № 162/453/25  Провадження №33/802/418/25 	Головуючий у 1 інстанції:Глинянчук В. Д. 	
	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю захисника особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 - адвоката Сидоренка В.В. (в режимі відеоконференції), розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 на постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 05 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він об 11 годині 44 хвилини 28 квітня 2025 року по вулиці Вишневій в селі Нові Березичі Камінь-Каширського району Волинської області керував автомобілем марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із таким рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає його необґрунтованим та незаконним, оскільки воно винесене з грубим порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою неповне з`ясування судом фактичних обставин справи та постановленням на його думку незаконного рішення. Вказує, що із відеозапису подій за його участю не вбачається, яким саме чином працівник поліції встановив наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. Таким чином, працівниками поліції не доведено факту наявності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння. Більше того, зазначає, що його не було відсторонено від подальшого керування після складання протоколу про адміністративне правопорушення, що також вказує на порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння водія, передбачений ст. 266 КУпАП. Разом з тим, працівники поліції знаючи те, що він є військовослужбовцем, про що він неодноразово повідомляв їм, не викликали Військову службу правопорядку, чим порушили вимоги ст. 266-1 КУпАП. З огляду на вищевикладене простить оскаржуване рішення скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Разом з тим, на адресу Волинського апеляційного суду від особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення провадження, в якому останній вказує, про те, що він на даний час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 та є чинним військовослужбовцем Збройних Сил України, а тому з метою недопущення порушення його права на захист та доступ до правосуддя, просить зупинити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності до його звільнення з військової служби.
ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи телефонограмою (а.с.98) в судове засідання 25.07.2025 року не з`явився, і при цьому жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не подавав. Разом з тим, в апеляційному суді (в режимі відеоконференції) присутній захисник ОСОБА_1 – адвокат Сидоренко В.В. 
Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги положення ст.268 КУпАП, апеляційний суд вважає, що справу можливо розглядати у відсутності ОСОБА_1 .
Перевіривши доводи клопотання про зупинення провадження та апеляційну скаргу, а також матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Сидоренка В.В., який клопотання про зупинення провадження, а також подану ОСОБА_1  апеляційну скаргу та доповнення до неї підтримав з викладених у них мотивах та просив їх задовольнити, доходжу до наступного висновку.
Перш за все, що стосується заявленого особою, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 клопотання про зупинення провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності до його звільнення з військової служби, то апеляційний звертає увагу на наступне.
Норми КУпАП не передбачають підстав для зупинення розгляду апеляційної скарги. Більше того, захист інтересів  ОСОБА_1  здійснює кваліфікований адвокат, тому підстав для зупинення провадження або відкладення справи на більш пізніший термін, як цього просить ОСОБА_1 відсутні. Таким чином, у задоволення клопотання особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1   про зупинення провадження слід відмовити.
За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у діях особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 313997 від 28.04.2025 року, за змістом якого ОСОБА_1 28 квітня 2025 року об 11 годині 44 хвилини по вулиці Вишневій в селі Нові Березичі Камінь-Каширського району Волинської області керував автомобілем марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився. Від підпису в протоколі ОСОБА_1 також відмовився. (а.с.1); 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Від підпису в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів також відмовився (а.с.2);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «Любешівська багатопрофільна лікарня» Любешівської селищної ради від 28.04.2025 року (а.с.4); 
- зобов`язанням до протоколу серії ЕПР1 № 313997 від 28.04.2025 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору протягом 24 годин (а.с.5);
- витягом з бази Єдиного державного реєстру транспортних засобів, з якого вбачається, що власником транспортного засобу «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9);
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4602231 від 28.04.2025 року, яка на день розгляду даної справи судом не скасована і є чинною (а.с.10).
Крім того, вина ОСОБА_1  у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доводиться і відеозаписами представленими працівниками поліції, з яких окрім іншого вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб Фольксваген», д.н.з.  НОМЕР_1 , водій якого  ОСОБА_1  порушив ПДР, а саме: керував транспортним засобом без номерного знака. В подальшому, працівник поліції попросив ОСОБА_1  надати посвідчення водія, на що останній відповів, що його з собою не має, а показати його в Дії також не може, оскільки воно старого зразка, а тому пред`явив військовий квиток. В ході спілкування працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1  пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки в працівника поліції були підстави вважати, що у  ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, роз`яснивши його порядок та процедуру, однак на місці зупинки (події) транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або в медичному закладі ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився. Водночас, як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 вказує про те, що напередодні вживав алкогольні напої. Після цього, було складено протокол про адміністративне правопорушення, а також винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1  у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме – ухиленні особи, яка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП. 
Згідно п.п.2,3,7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № №1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
Наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння були вказані поліцейським в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та направленні водія для огляду на стан сп`яніння, а також в протоколі про адміністративне правопорушення.
Разом з тим є необґрунтованими твердження про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, оскільки із відеозаписів представлених працівниками поліції чітко вбачається, що ОСОБА_1 вказувалось про те, що останній відсторонений від подальшого керування автомобілем.
Також не приймаються до уваги його доводи про те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведений у порушення вимог ст. 266-1 КУпАП через відсутність посадової особи, уповноваженої на те начальником Військової служби правопорядку ЗСУ, оскільки, відповідно до ст. 15 КУпАП військовослужбовці, зокрема, за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. При порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується.
З аналізу вказаної статті вбачається, що при порушенні правил дорожнього руху не застосовується штраф як адміністративне стягнення лише до військовослужбовців, які проходять службу на посаді водіїв транспортних засобів Збройних Сил України. Інші військовослужбовці, які керують транспортними засобами, при порушенні правил дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Даною нормою законодавства визначено чіткий перелік обставин, за яких огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння проводиться особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, зокрема якщо є підстави вважати, що військовослужбовці у стані алкогольного сп`яніння: перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.
Керування військовослужбовцем транспортним засобом на дорогах загального користування з ознаками алкогольного сп`яніння до таких підстав не належить.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 в провину не ставиться вчинення ним даного правопорушення на території військової частини, тобто матеріали даної справи таких відомостей не містять.
А тому, у даному випадку, попри твердження сторони захисту, положення ст. 266-1 КУпАП застосуванню не підлягають.
Таким чином, усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1  адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.
Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.
А тому, постанова судді Любешівського районного суду Волинської області від 05 червня 2025 року підлягає залишенню без змін відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,        
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1  про зупинення провадження – відмовити.
Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 05 червня 2025 року, щодо нього, – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.     
Копію постанови, у відповідності до ст. 295 КУпАП, протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя
Волинського апеляційного суду В.А. Подолюк