П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/19784/24	

Категорія:106000000          Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту:04.12.2024р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого  – Бітова А.І.
суддів             – Лук`янчук О.В.
                      – Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (далі – Департамент), про:
-          визнання протиправною бездіяльності Департаменту щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі – Постанова №168), у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого внаслідок поранення (контузія, травма, каліцтво), пов`язаного з участю в заходах, з 06 січня 2023 року по 20 березня 2024 рік;
-          зобов`язання Департаменту нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого внаслідок поранення (контузія, травма, каліцтво), пов`язаного з участю в заходах, з 06 січня 2023 року по 20 березня 2024 рік.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що з аналізу норм Постанови №168 вбачається встановлення таких умов, які необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, зокрема: перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), та саме щодо поліцейського отримання поранення, пов`язаного із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. До часу перебування на лікуванні включається також час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.
Відтак, позивач має право на отримання збільшеної грошової винагороди у розмірі 100 000 грн. за час перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок отриманого поранення, отже відповідачем неправомірно було відмовлено у нарахуванні та виплаті збільшеної грошової винагороди.
Відповідач позов не визнав, вказуючи на необґрунтованості вимог позивача, оскільки нормами постанови №168, Порядку та умов виплати додаткової винагороди поліцейським на період дії воєнного стану затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України №775 від 28 листопада 2022 року (Порядку №775) виплата поліцейським додаткової винагороди у випадку повторного лікування (реабілітації) у закладах охорони здоров`я (у тому числі за кордоном) за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, не передбачено (лист Міністерства внутрішніх справ України від 06 грудня 2023 року №96954/38-25714-2023).
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня  2024 року позов ОСОБА_1 до Департаменту про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Департаменту щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого внаслідок поранення (контузія, травма, каліцтво), пов`язаного з участю в заходах, з 06 листопада 2023 року по 20 березня 2024 рік.
Зобов`язано Департамент нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого внаслідок поранення (контузія, травма, каліцтво), пов`язаного з участю в заходах, з 06 листопада 2023 року по 20 березня 2024 рік. 
В іншій частині позовних вимог – відмовлено.
В апеляційній скарзі Департаменту ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги:
-          судом першої інстанції не взято до уваги, що виплата поліцейським додаткової винагороди у випадку повторного лікування (реабілітації) у закладах охорони здоров`я (у тому числі за кордоном) за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, не передбачено
-          аналіз положень Постанови №168 та Порядку №775 свідчить про те, що додаткова винагорода виплачується поліцейським під час проходження служби та виконання службових обов`язків, тобто є додатковим стимулюючим заохоченням саме за виконання службових обов`язків. При цьому пункт 14 Порядку містить пряму заборону на виплату додаткової винагороди поліцейським, які перебувають у відпустках; відсторонені від виконання службових обов`язків та відсутні на службі; звільнені від виконання службових обов`язків на підставі документа, що підтверджує тимчасову непрацездатність та у інших випадках.
Відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в частині задоволених позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Департаменту, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
ОСОБА_1 з 16 лютого 2023 року по 31 травня 2024 року проходив службу в Департаменті поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на посаді заступника командира взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку управління особливого призначення (штурмовий полк " ІНФОРМАЦІЯ_2 ").
Наказом ДПОП "ОШБ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 10 липня 2023 року №24 ДСК ОСОБА_1 із 12 липня 2023 року до особливого розпорядження було відряджено до Донецької та Луганської областей із метою виконання бойових завдань, заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України в порядку взаємодії підрозділів поліції зі Збройними Силами України.
Згідно з бойовими розпорядженнями ОСУВ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " від 10 липня 2023 року №116/1/3690окп, тактичної групи " ІНФОРМАЦІЯ_4 " від 21 липня 2023 року №178г/БР/окп окремі поліцейські полку УПОП №2 ДПОП "ОШБ "Лють" були залучені до виконання бойових завдань у районі населеного пункту Кліщіївка Бахмутського району Донецької області.
23 липня 2023 року ОСОБА_1 отримав поранення, після чого звернувся до стабілізаційного пункту військової частини НОМЕР_1 , де лікарі оглянули його, надали необхідну медичну допомогу та встановили попередній діагноз: наслідки перенесеної мінно-вибухової травми, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, акубаротравма (відповідно до первинної медичної картки форми 100).
ОСОБА_1 із 31 липня 2023 року по 11 серпня 2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в Державній установі "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області", де йому надано виписку з медичної карти стаціонарного хворого, у якій зазначено діагноз: мінно-вибухова травма, акубаротравма без порушення цілісності барабанної перетинки, судинний шум, цефалгічний синдром.
З 06 листопада 2023 року по 20 березня 2024 рік знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП "Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я"  Був виписаний з діагнозом Ш F43.1, про що отримав Довідку №2347 від 20 березня 2024 року та Епікриз №2348 від 20 березня 2024 року. Зазначені документи враховані Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області" як лист непрацездатності.
У квітні 2024 року Позивач надав до відділу кадрового забезпечення УПОП №2 ДПОП "ОШБ "Лють" вищезазначені документи.
Відповідно до Свідоцтва про хворобу №376/2 від 03 травня 2024 року медичною (військово-лікарською) комісією ДУ "ТМО МВС України по Одеській області" ОСОБА_1 встановлено, що діагноз "Стійкий різко виражений посттравматичний стресовий розлад у вигляді затяжних тривожно депресивних проявів та поведінкових порушень у вигляді суїцидальних намірів та дій з логоневрозом, резистентний до лікування. Наслідки акубаротравми без порушення цілісності барабанних перетинок у вигляді двобічної сенсоневральної приглухуватості І ст" є наслідком травми, отриманої під час виконання службових обов`язків у період дії воєнного стану під час безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
З огляду на це, Медична (військово-лікарською) комісія ДУ "ТМО МВС України по Одеській області" визнала Позивача непридатним до служби в поліції.
06 червня 2024 року адвокат Слободянюк В. в інтересах позивача звернулась до відповідача з запитом №147/24 щодо нарахування та виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 у період стаціонарного лікування з 06 листопада 2023 року по 20 березня 2024 року у зв`язку пораненням.
Листом Департаменту за вих. №3709-2024 від 13 червня 2024 року повідомлено представника позивача, що у квітні 2024 року ОСОБА_1 надав до відділу кадрового забезпечення УПОП №2 ДПОП "ОШБ "Лють" документ Комунального некомерційного підприємства "Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я" Одеської обласної ради від 20 березня 2024 року №2347 за підписом медичного директора Шерстюка С.І. про те, що він перебував на стаціонарному лікуванні в період із 06 листопада 2023 року по 20 березня 2024 року.
Однак, листок тимчасової непрацездатності, сформований на підставі відповідного медичного висновку та оформлений відповідно до вимог нормативно-правових актів, ОСОБА_1 не надав. Окрім того, інформація щодо тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 у період із 06 листопада 2023 року по 20 березня 2024 року в Електронному реєстрі листків непрацездатності Пенсійного фонду України відсутня.
З огляду на відсутність листка тимчасової непрацездатності, підтвердити період (періоди) тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 та пов`язати їх із пораненнями, отриманими під час проходження служби, не можливо.
Отже, правові підстави для виплати ОСОБА_1 грошової винагороди на період воєнного стану відповідно до вимог Постанови №168 у період із 06 листопада 2023 року по 20 березня 2024 року відсутні.
Із наданої відповіді вбачається, що позивачу не нараховано та не виплачено додаткову винагороду збільшену до 100 000 гривень в розрахунку на місяць, передбаченої Постановою №168, за весь час його перебування на стаціонарному лікуванні в КНП "Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я" ООР (з 06 листопада 2023 року по 20 березня 2024 року) через отриману 23липня 2023 року травму.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що письмові докази, які наявні у справі, цілком підтверджують факт стаціонарного лікування в період з 06 листопада 2023 року по 20 березня 2024 року внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків у період дії воєнного стану під час безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Суд першої інстанції частково погоджується з доводами відповідача про необґрунтованість вимоги нарахувати та виплатити збільшену додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн за період 06 січня 2023 року, оскільки ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №1 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк " ІНФОРМАЦІЯ_2 ") лише 16 лютого 2023 року (наказ Національної поліції України від 16 лютого 2023 року №213 о/с).
Разом з цим, суд першої інстанції не вбачає правових підстав і для нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн за період 16 лютого 2023 року по 11 липня 2023 року, оскільки доказів його безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів матеріали справи не містять.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі – Закон №2011-XII) (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
За приписами ст. 9 Закону №2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Указами Президента України від 24 березня 2022 року №64/2022 та №69/2022 на території України введено воєнний стан та оголошена загальна мобілізація.
У зв`язку з повномасштабною військовою агресією Російської Федерації проти України 24 лютого 2022 року Президентом України видано Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".
28 лютого 2022 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №168.
Відповідно до п.1 Постанови №168, на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Крім того, п.1 Постанови №168 з 20 січня 2023 року доповнено наступним абзацом, а саме: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством оборони, але не більше ніж до 50 000 гривень.
Порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
У постанові від 22 листопада 2023 року у справі №520/690/23 Верховний Суд констатував: "текстуальний виклад цієї частини пункту 1 постанови №168 має широкий зміст, що за певних умов могло б спричиняти неоднакове її розуміння та застосування, наслідком чого може бути необґрунтована невиплата військовослужбовцю додаткової винагороди або, навпаки, виплата за відсутності для цього підстав".
Конкретизація умов, визначених цитованим положенням п.1 Постанови №168, залежить від типу військового формування (роду військ), в якому проходить службу військовослужбовець, у зв`язку з чим подальшими змінами, внесеними Постановою від 07 липня 2022 року №793 (застосовується з 24 лютого 2022 року), Постанова №168 доповнена п.2-1, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів".
Абзацом 4 пункту 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Спірним питанням в межах розгляду апеляційної скарги є нарахування та виплата ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого внаслідок поранення (контузія, травма, каліцтво), пов`язаного з участю в заходах, в період з 06 листопада 2023 року по 20 березня 2024 рік. 
Апелянт стверджує про те, що позивачем не підтверджено період з 06 листопада 2023 року по 20 березня 2024 року документами тимчасової непрацездатності. Поряд з цим, зазначає про неможливість пов`язати цей період із пораненнями, отриманими під час проходження служби.
Вказана позиція Департаменту спростовується матеріалами справи, а саме: Свідоцтвом про хворобу №376/2 від 03 травня 2024 року та медичним документам, виданими КНП "Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я" Одеської обласної ради" та погодженими ДУ "ТМО МВС України по Одеській області"(а.с. 20, 28-32).
З матеріалів справи встановлено, що у службовій характеристиці ОСОБА_1 зазначено, що останній в період з травня 2023 по теперішній час перебував на стаціонарному лікуванні, а саме:
з 31 липня 2023 року по11 серпня 2023 року – ДУ "ТМО МВС по Дніпропетровській області";
з 06 листопада 2023 року по 20 березня 2024 року – “Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я”.
Причинно-наслідковий зв`язок хвороби з отриманим пораненням при виконанні службових обов`язків встановлено Медичною (військово-лікарською) комісією відповідно до Свідоцтва про хворобу №376/2 від 03 травня 2024 року та медичним документам, виданими КНП "Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я" ООР" та погодженими ДУ "ТМО МВС України по Одеській області".
Відповідно до виданого КНП "Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я" ООР" Епікризу історії хвороби №6626 від 20 березня 2024 року №2348 ОСОБА_1 . Поступив: 06 листопада 2023 року та виписаний: 20 березня 2024 року. В КНП "ООМЦПЗ" ООР" поступає вперше, за направленням з ТМО МВС Одеська обл з діагнозом "Посттравматичний стресовий розлад".
Відповідно п. 12 Свідоцтва про хворобу №376/2 від 03 травня 2024 року Медичною (військово-лікарською) комісією ДУ "ТМО МВС України по Одеській області" ОСОБА_1 встановлено, що саме вищезазначений діагноз є наслідком травми, отриманої під час виконання службових обов`язків у період дії воєнного стану під час безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
У п. 8. Продовження Свідоцтва про хворобу №376/2 від 03 травня 2024 року зазначено комісією, що Позивач після ротації, з 20 жовтня 2023 року амбулаторно лікувався у невролога, діагноз 167.8. 03 листопада 2023 року звернувся до психіатра зі скаргами на погіршення психічного стану: знижений фон настрою, тривогу, порушення сну, наявність поганих думок, головний біль, шум у вухах, заїкання, направлений на стаціонарне лікування.
Виписаний на медичній терапії з діагнозом: "Стійкий різко виражений п/тр стресовий розлад у вигляді затяжних тривожно депресивних проявів та поведінкових порушень у вигляді суїцидальних намірів та дій з логоневрозом, резистентний до лікування. F43.1". В зв`язку з відсутністю покращення психічного стану, направлення на М(ВЛ)К для визначення придатності до подальшої служби в Національній поліції України.
Пунктом 9 Продовження Свідоцтва про хворобу №376/2 встановлено перебування на стаціонарному лікуванні з 06 листопада 2023 року по 20 березня 2024 року у КНП "Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я" ООР".
Довідка №2347 та Епікриз №2348 від 20 березня 2024 року враховані Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області" як лист непрацездатності, про що на довідці стоїть відбиток печатки закладу та підпис відповідальної особи.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вищезгадані документи підтверджують факт стаціонарного лікування в період з 06 листопада 2023 року по 20 березня 2024 року, яке пов`язане з пораненнями, отриманими під час проходження служби.
До того ж, апелянтом не ставиться під сумнів Свідоцтво про хворобу №376/2 від 03 травня 2024 року, більш того саме висновки комісії стали підставою для звільнення Позивача зі служби в поліції.
Підсумовуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 у вказаній частині.
Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 12 серпня 2025 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.