КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД

Справа № 369/2469/25                                                                       Головуючий у суді І інстанції Лисенко В.В.
Провадження № 33/824/2390/2025                                                     Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
03 червня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , потерпілого - ОСОБА_2 та його представника - адвоката Санченка Романа Григоровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн в дохід держави, а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що він 01 лютого 2025 року близько 14:00 год. в с. Крюківщина Бучанського району Київській області на перехресті нерівнозначних доріг вул. Парникова - вул. Шевченка керував транспортним засобом «Toyota Yaris Cross», д.н.з. НОМЕР_1 , та, рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталось зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz V250», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 16.11, 2.3 б ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою визнати його невинним у скоєнні ДТП.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена внаслідок неповного з`ясування судом першої інстанції обставин справи, а отже є незаконною.
ОСОБА_1 вказує, що 01 лютого 2025 року рухався по вул. Шевченка в напрямку вул. Парникової у с. Крюківщина. Перед перехрестям він зупинився, щоб переконатися у безпечності виїзду на вул. Парникову. Приблизно за 100 метрів від перехрестя побачив автомобіль чорного кольору (Mercedes-Benz). На ділянці дороги, на яку він виїжджав, встановлено знак 3.29 (обмеження швидкості до 20 км/год), тому він правомірно очікував, що автомобіль на головній дорозі рухатиметься з дозволеною швидкістю.
На момент виїзду на перехрестя автомобіль Mercedes-Benz перебував на відстані близько 100 метрів від перехрестя. Від виїзду на вул. Парникову до моменту зіткнення минуло 5-6 секунд.
Стверджує, що його швидкість становила 25-30 км/год, зіткнення відбулося на відстані 15 метрів за перехрестям, а його автомобіль відкинуло на 24,5 метра від місця зіткнення. Гальмівний шлях автомобіля Mercedes-Benz склав 12 метрів, тобто водій цього авто почав гальмувати лише після в`їзду на перехрестя.
Виходячи з викладеного, для з`ясування ступеня вини кожного з учасників ДТП, що сталася, суду першої інстанції необхідно було встановити, з якою швидкістю рухався автомобіль Mercedes-Benz на момент зіткнення та чи мав технічну можливість уникнути зіткнення.
ОСОБА_1 вважає, що не може бути визнаний винним у порушенні п. 16.11 ПДР, оскільки його дії відповідали нормативним вимогам, а відповідальність за зіткнення має бути покладена на ОСОБА_2 , чиї порушення ПДР стали безпосередньою причиною ДТП.
Оскільки для встановлення вказаних обставин необхідні спеціальні знання, ОСОБА_1 вважав за необхідне провести автотехнічну експертизу у даній справі, про що було заявлено відповідне клопотання в суді першої інстанції.
Однак, під час розгляду справи судом дане клопотання не було прийнято до уваги і лише в оскаржуваній постанові було зазначено, що суд відмовляє в задоволенні клопотання про призначення такої експертизи у зв`язку з відсутністю необхідності її проведення.
Зазначає, що оскільки суд не має необхідних спеціальних технічних знань, безпідставна відмова у призначенні автотехнічної експертизи стала причиною того, що під час розгляду в суді першої інстанції не було з`ясовано два ключових питання, а саме: з якою швидкістю рухався автомобіль Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 на момент зіткнення та чи мав водій автомобіля Mercedes-Benz технічну можливість уникнути зіткнення шляхом зменшення швидкості або зупинки.
За таких умов, на переконання скаржника, неможливо вважати, що рішення суду базувалося на повному, всебічному і безсторонньому з`ясуванні обставин ДТП, а отже не може вважатися ні обґрунтованим, ні законним.
17 квітня 2025 року ОСОБА_1 подав до апеляційного суду клопотання про долучення до матеріалів справи висновку експерта КНДІСЕ № 3250/25-52 від 10 квітня 2025 року за результатами проведення судової автотехнічної експертизи.
28 травня 2025 року від представника ОСОБА_2 - адвоката Санченка Р.Г. надійшли письмові пояснення по матеріалам експертизи.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив прийняти висновок експерта з посиланням на ті обставини, що в суді першої інстанції він заявляв клопотання про призначення експертизи, але суд безпідставно відмовив в її призначенні, а тому він самостійно звернувся до експерта для проведення відповідної експертизи.
Наголошував, що відповідно до висновку експерта № 3250/25-52 від 10 квітня 2025 року:
- отриманим автомобілем Mercedes-Benz пошкодженням та характеру його переміщення відповідає швидкість його руху приблизно 72…77 км/год;
- у даній дорожній обстановці водій автомобіля Mercedes-Benz ОСОБА_2 з технічної точки зору при русі у населеному пункті мав виконати вимоги п. 12.4 ПДР, а при в`їзді на його смугу руху автомобіля Toyota Yaris із другорядної дороги на нерегульованому перехресті з технічної точки зору мав додатково виконувати вимоги п.п. 2.3 б, 12.3 ПДР. У даній дорожній обстановці водій автомобіля Toyota Yaris ОСОБА_1 , рухаючись (перебуваючи) по (на) другорядній дорозі, на нерегульованому перехресті перед початком в`їзду на головну дорогу з виконанням маневру правого повороту з технічної точки зору мав діяти у відповідності з вимогами п. 16.11 ПДР;
- у даній дорожній обстановці водій автомобіля Mercedes-Benz ОСОБА_2 у випадку відповідності руху вимогам п. 12.4 ПДР 50 км/год мав технічну можливість попередити та уникнути зіткнення із автомобілем Toyota Yaris;
- у даній дорожній обстановці дії водія автомобіля Mercedes-Benz ОСОБА_2 з технічної точки зору не відповідали вимогам п. 12.4 ПДР. У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Toyota Yaris ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР з технічної точки зору, у тому числі вимогам п. 16.11 ПДР;
- у даній дорожній обстановці з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП перебувають дії водія автомобіля Mercedes-Benz ОСОБА_2 , які не відповідають вимогам п. 12.4 ПДР.
ОСОБА_2 та його представник - адвокат Санченко Р.Г. в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.
На спростування висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи адвокат Санченко Р.Г. вказував, що цей висновок експерта проведений лише на підставі вихідних даних, взятих з апеляційної скарги та пояснень ОСОБА_1 . Відмічав, що удар був не прямим, а ковзним, а крім того судовий експерт автомобілі взагалі не оглядав, у його висновку зазначена хибна глибина пошкоджень автомобіля. Крім того зазначав, що у висновку експерта невірно визначена вага автомобіля Mercedes-Benz - 2 075 кг, адже відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу маса цього транспортного засобу без завантаження складає 2 456 кг. При цьому 01 лютого 2025 року під час ДТП автомобіль був завантажений, тому його повна маса становила 2 956 кг. Отже, для формули розрахунку швидкості автомобіля Mercedes-Benz експертом було підставлено завідомо неправдиві дані маси автомобіля, а також у висновку експерта було досліджено інший автомобіль.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та адвоката Санченка Р.Г., проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.
Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Отже, суд під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП повинен встановити чи була дорожньо-транспортна подія, чи були отримані пошкодження транспортними засобами, діями якої особи завдано цієї шкоди, а також, які положення правил дорожнього руху було порушено вказаною особою.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 835958 ОСОБА_1 01 лютого 2025 року приблизно 14:00 год. в с. Крюківщина Бучанського району Київській області на перехресті нерівнозначних доріг вул. Парникова - вул. Шевченка керував транспортним засобом «Toyota Yaris Cross», д.н.з. НОМЕР_1 , та, рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталось зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz V250», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 16.11, 2.3 б ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
У схемі місця ДТП, серед іншого, графічно відображено організацію дорожнього руху на ділянці дороги, де відбулося зіткнення транспортних засобів, напрямок руху обох транспортних засобів та їх кінцеве положення після зіткнення, описані характер та локалізація механічних пошкоджень автомобілів.
Як вбачається зі схеми ДТП, транспортні засоби зазнали наступних пошкоджень: автомобіль Toyota Yaris, д.н.з. НОМЕР_1 , має деформацію заднього лівого крила, заднього бамперу з лівої сторони, заднє лакофарбове покриття, пошкоджена пластикова накладка лівого бамперу, а на автомобілі Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 , деформовано передній бампер з правої сторони, переднє праве крило, капот передній правий та розбита передня права фара.
Вказану схему ДТП обидва учасники пригоди підписали без зауважень.
Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , які він надавав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, 01 лютого 2025 року, керуючи автомобілем Toyota Yaris Cross, він рухався по вул. Шевченка в напрямку руху вул. Парникової і перед виїздом на вказану вулицю зупинився, подивився на ліво і на право, по вул. Парниковій за 140-150 метрів рухався автомобіль чорного кольору. Так як автомобіль був на зазначеній відстані, він почав виїжджати на вул. Парникову і через деякий час приблизно через 5-6 секунд відчув удар в задню частину свого автомобіля та зупинився. Під час ДТП він не постраждав, вважав, що водій ОСОБА_2 тверезий, автомобілі отримали механічні пошкодження.
Відповідно до пояснень ОСОБА_2 , які надані ним під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, 01 лютого 2025 року близько 13:50 год. він рухався по вул. Парниковій у напрямку руху вул. Одеська на своєму приватному автомобілі Mercedes-Benz. Автомобіль технічно справний, стан здоров`я відмінний. Рухався зі швидкістю 40-50 км/год по головній дорозі. Доїжджаючи до перехрестя з вул. Шевченка, з другорядної дороги перед ним різко виїхав автомобіль Toyota Yaris, який не почав набирати швидкість, а зменшувати, тому він різко натиснув на гальма, але уникнути зіткнення йому не вдалося, тому що на зустріч також рухався автомобіль Hyundai (водій надав номер телефону, представився Віктором та повідомив, що бачив як сталося ДТП). Під час ДТП водій Mercedes-Benz не постраждав. Пояснення написані власноруч.
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Тобто, обов`язковими умовами настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є: наявність діяння у вигляді порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху; наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Пунктом 2.3.б Правил дорожнього руху визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. 
Апеляційний суд, оцінивши наданий висновок експерта, погоджується з поясненням представника потерпілого - адвоката Санченка Р.Г. та зазначає, що судова автотехнічнаекспертиза проведена лише на підставі вихідних даних, які надані ОСОБА_1 , а саме апеляційної скарги та його пояснень, які не можуть самі по собі бути джерелом вихідних даних для зроблених експертом висновків. Надані експерту ОСОБА_1 пояснення та апеляційна скарга є суб`єктивними в оцінці обставин ДТП та зводяться лише до його власної позицію і бачення дорожньої пригоди.
Крім того, експертом в основу свого розрахунку швидкості руху автомобіля Mercedes-Benz дійсно було покладено невірні дані щодо маси вказаного автомобіля, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, а тому кінцеве визначення швидкості очевидно є невірним.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на ті обставини, що ДТП сталося внаслідок перевищення дозволеної швидкості водієм автомобіля Mercedes-Benz - ОСОБА_2 і саме його дії, які він вважає, знаходяться в прямому причинному наслідковому зв`язку із настанням ДТП, апеляційний суд оцінює критично.
Дії водія ОСОБА_2 не можуть оцінюватися судом у даному провадженні, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення щодо конкретної особи, складеного уповноваженою особою і направленого до суду. Надавати оцінку діям водія ОСОБА_2 в даному провадженні є безпідставним та незаконним.
Доводи апеляційної скарги про те, що на ділянці дороги (вулиці), на яку виїжджав ОСОБА_1 , встановлено знак 3.29 (обмеження швидкості до 20 км/год), тому він правомірно очікував, що автомобіль на головній дорозі рухатиметься з дозволеною швидкістю, є необґрунтованим та не підтверджується жодним доказом, який наявний в матеріалах справи.
Схема ДТП, фото з місця ДТП, пояснення учасників дорожньої пригоди, протокол про адміністративне правопорушення в своїй сукупності були прийняті судом до уваги як належні докази, на підставі яких суд дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, на підставі чого суд обґрунтовано визнав останнього винним в скоєній дорожній пригоді.
Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять посилань на докази, які б свідчили про їх помилковість.
Сукупністю наявних у справі доказів з урахуванням характеру та локалізації пошкоджень транспортних засобів під час взаємного контактування та відповідних положень, підтверджується, що водій автомобіля Toyota Yaris Cross, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись другорядною дорогою, в порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху, не надав дорогу автомобілю «Mercedes-Benz V250», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого і відбулося зіткнення зазначених транспортних засобів.
Водій автомобіля Toyota Yaris - ОСОБА_1 повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, а також рухаючись другорядною дорогою, зобов`язаний був надати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Матеріали справи не містять жодного доказу, який би міг поставити під сумнів правильність висновків суду першої інстанції, та доказів того, що дії ОСОБА_1 не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням вказаної ДТП.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та надані ним в апеляційному суді пояснення про те, що суд першої інстанції неправомірно визнав його винним у вчиненні ДТП, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставними, оскільки суперечать доказам, які є належними, достатніми та допустимими і на які суд обґрунтовано послався в оскаржуваній постанові.
Отже, дослідивши наведені вище докази у їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3 б, 16.11 ПДР достовірно підтверджуються наявними у матеріалах справи відомостями, знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
З огляду на викладене, перевіривши доводи апеляційної скарги та вислухавши пояснення учасників апеляційного розгляду щодо обставин ДТП, апеляційний суд дійшов висновку, що судове рішення постановлено з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 253, 280, 283 КУпАП, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду                                                                        С.А. Голуб