Справа № 991/7731/25
Провадження 1-кс/991/7802/25

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2025 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду (ВАКС) ОСОБА_1 (далі-слідчий суддя чи суд),
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скарги  ОСОБА_3 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України (НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) після отримання заяви про кримінальне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
1. Стислий опис судового провадження.
28.07.2025 до ВАКС надійшла скарга-1 від 28.07.2025 ОСОБА_3 (далі - скаржник) на бездіяльність посадових осіб НАБУ, для розгляду якої відповідно до статті 35 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК) і протоколу автоматизованого визначення слідчого судді визначено слідчого суддю ОСОБА_1 в судовій справі №991/7731/25 (провадження 1-кс/991/7802/25).
31.07.2025 до ВАКС надійшла скарга-2 від 31.07.2025 того ж скаржника на бездіяльність посадових осіб НАБУ, для розгляду якої відповідно до статті 35 КПК і протоколу автоматизованого визначення слідчого судді визначено слідчого суддю ОСОБА_1 в судовій справі №991/7860/25 (провадження 1-кс/991/7931/25).
01.08.2025 ухвалою суду об`єднано в одне судове провадження із присвоєнням єдиного унікального номера судової справи №991/7731/25 (провадження 1-кс/991/7802/25) матеріали судових справ: №991/7731/25 (провадження 1-кс/991/7802/25), №991/7860/25 (провадження 1-кс/991/7931/25).
04.08.2025 здійснено судовий розгляд скарг.
2. Короткий виклад скарг і позицій учасників судового провадження.
2.1. В скарзі-1 скаржник просив: «1. Прийняти вказану скаргу до свого провадження. 2. Зобов`язати уповноважених осіб органу досудового розслідування Національного антикорупційного бюро України внести відомості до ЄРДР та почати досудове розслідування за заявою голови ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_3 від 17.07.2025 р. за вих. № 17/07/2025-6-5 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, 3 ст. 209, ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України. 3. Розглянути вказану скаргу в найкоротші строки без участі скаржника. 4. Довідково повідомити мене, голову ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_3 про результати судового розгляду, направивши ухвалу слідчого судді електронним та поштовим шляхом на електронну та поштову адреси, вказані у бланку скарги»,
що обґрунтовувалось зокрема таким: «17.07.2025 р. за вих. № 17/07/2025-6-5 головою ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» - ОСОБА_3 , з використанням технологій електронної пошти, з накладенням ЕЦП (КЕП), з офіційної електронної пошти ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА», а саме ІНФОРМАЦІЯ_1, на офіційну електронну пошту Національного антикорупційного бюро України, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2, було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення. На даний час, в порушення вимог ст. 214 КПК України, відомості за вказаною заявою про вчинення кримінального правопорушення не внесені, не повідомлено про початок досудового розслідування, витяг з ЄРДР не надано…
В ході здійснення правозахисної діяльності ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» було виявлено, що чинний Віце-прем`єр-міністр України - Міністр національної єдності, колишній Міністр розвитку громад та територій - ОСОБА_4 , перебуваючи у злочинній змові з колишнім державним секретарем Мінрегіону, чинним членом правління НАК «Нафтогаз України», ексрадником міністра, колишньою директоркою державного підприємства, забудовником, - створили організовану злочинну групу з метою вчинення систематичних кримінальних правопорушень, пов`язаних із зловживанням службовим становищем, отриманням та наданням неправомірної вигоди у особливо великому розмірі. Так, встановлено, що посадовими особами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування за фактом вчинення корупційного злочину у сфері будівництва за участі високопосадовців Міністерства розвитку громад та територій України. Вказана злочинна схема курувалася колишнім Міністром розвитку громад та територій України - ОСОБА_4 та підлеглих останньому топ посадовців. Встановлено, що, один зі столичних забудовників розробив протиправну схему заволодіння земельною ділянкою у місті Києві для реалізації проекту з будівництва житлового комплексу. З цією метою він звернувся до Міністра розвитку громад та територій України - ОСОБА_4 , який, діючи у змові з державним секретарем Міністерства, радником міністра та директоркою одного з державних підприємств, організував механізм незаконного відчуження земельної ділянки на користь підконтрольного ДП. У подальшому зазначене державне підприємство, зловживаючи правом розпорядження державним майном, уклало низку інвестиційних договорів із заздалегідь визначеною приватною будівельною компанією, що діяла в інтересах згаданого забудовника. Згідно з умовами договорів, забудовник зобов`язувався передати державі частину житлової площі у новозбудованому об`єкті в обсязі, пропорційному до вартості наданої земельної ділянки. Однак, з метою ухилення від виконання цього зобов`язання в повному обсязі, учасники схеми сфальсифікували оцінку вартості майна, значно занизивши як ринкову вартість самої земельної ділянки, так і наявних на ній будівель. Внаслідок цієї умисної дії, вартість державного майна було занижено майже у п`ять разів, що призвело б до недоотримання державою житлової нерухомості орієнтовною ринковою вартістю понад 1 мільярд гривень. Реалізації цієї схеми було запобігнуто завдяки накладенню арешту на відповідну земельну ділянку за клопотанням детективів НАБУ та прокурорів САП у межах кримінального провадження. Крім того, як встановлено в ході досудового розслідування, за сприяння у реалізації цієї злочинної схеми - у тому числі за створення умов для незаконної передачі ділянки та укладання інвестиційних договорів - посадові особи, зокрема Міністр розвитку громад та територій України (на момент вчинення діяння), отримали неправомірну вигоду у вигляді суттєвих знижок на квартири в житлових комплексах, зведених тим самим забудовником. Вартість одного квадратного метра за таких умов становила від 1 000 грн до 8 000 грн, тоді як ринкова ціна перевищувала 30 000 грн. Загальна сума незаконної вигоди, отриманої Міністром, склала понад 14,5 мільйона гривень. У зв`язку з цим, 12 та 13 червня 2025 року детективи НАБУ за погодженням із прокурорами САП повідомили про підозру п`ятьом особам - колишньому державному секретареві Мінрегіону, колишньому раднику Міністра, колишній директорці державного підприємства, забудовнику та його довіреній особі - у вчиненні замаху на зловживання службовим становищем та одержанні/наданні неправомірної вигоди в особливо великому розмірі. 23 червня 2025 року повідомлено про підозру також чинному Віце-прем`єр-міністру України, який раніше очолював Міністерство розвитку громад та територій. Йому інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України - зловживання службовим становищем та отримання неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третіх осіб. 27 червня 2025 року слідчий суддя Вищого антикорупційного суду частково задовольнив клопотання САП, застосувавши до Віце-прем`єр-міністра - ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави у сумі 120 002 668 гривень. Також на підозрюваного покладено низку процесуальних обов`язків, а саме: · прибувати за кожною вимогою до детектива, прокурора або суду; · повідомляти про зміну місця проживання чи роботи; · не виїжджати за межі України без дозволу слідчого, прокурора або суду; · утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному провадженні. Водночас, у ході моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень не вдалося отримати тексти відповідних ухвал Вищого антикорупційного суду - ані щодо застосування запобіжного заходу, ані за результатами розгляду клопотання про відсторонення від посади. Це пояснюється тим, що розгляд відбувався у закритому судовому засіданні з метою збереження таємниці досудового розслідування (п. 4 ч. 2 ст. 27 Кримінального процесуального кодексу України). Крім того, ухвали, які містять відомості досудового розслідування, підлягають обмеженню у доступі відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про доступ до судових рішень». Вони не можуть бути оприлюднені у відкритому доступі, якщо розголошення таких відомостей може завдати шкоди ходу досудового розслідування або порушити права учасників провадження. У цій справі такі обмеження, були використані з метою маніпуляції - для того, щоб уникнути публічного контролю над процесом та не допустити відсторонення високопосадовця, якому повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого корупційного злочину. Відмова у відстороненні особи, яка підозрюється у зловживанні службовим становищем та отриманні неправомірної вигоди в особливо великому розмірі, виглядає необґрунтованою та такою, що суперечить суспільному інтересу й принципу недопущення впливу підозрюваного на розслідування».
2.2. В скарзі-2 скаржник просив: «1. Прийняти вказану скаргу до свого провадження. 2. Зобов`язати уповноважених осіб органу досудового розслідування Національного антикорупційного бюро України внести відомості до ЄРДР та почати досудове розслідування за заявою голови ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_3 від 24.07.2025 р. за вих. № 24/07/2025-2-4 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 203-2, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366-2, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України. 3. Розглянути вказану скаргу в найкоротші строки без участі скаржника. 4. Довідково повідомити мене, голову ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_3 про результати судового розгляду, направивши ухвалу слідчого судді електронним та поштовим шляхом на електронну та поштову адреси, вказані у бланку скарги», 
що обґрунтовувалось зокрема таким: «24.07.2025 р. за вих. № 24/07/2025-2-4 головою ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» - ОСОБА_3 , з використанням технологій електронної пошти, з накладенням ЕЦП (КЕП), з офіційної електронної пошти ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА», а саме ІНФОРМАЦІЯ_1, на офіційну електронну пошту Національного антикорупційного бюро України, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2, було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення. На даний час, в порушення вимог ст. 214 КПК України, відомості за вказаною заявою про вчинення кримінального правопорушення не внесені, не повідомлено про початок досудового розслідування, витяг з ЄРДР не надано…
В ході здійснення правозахисної діяльності ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» встановлено, що керівник підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України - ОСОБА_6 , використовуючи службове становище, перебуваючи у злочинній змові з посадовими особами органів прокуратури, правоохоронними органами, судовою гілкою влади, організував та налагодив злочинну схему, спрямовану на систематичний тиск та переслідування суб`єктів господарювання з метою вимагання неправомірної вигоди. Зазначена схема реалізується шляхом безпідставного відкриття кримінальних проваджень за штучно сформованими підставами детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України, а також проведенням слідчих (розшукових) дій, зокрема обшуків, щодо максимального кола об`єктів бізнесу, з метою тиску та залякування. При цьому детективи Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки, звертаються до суду з клопотаннями про накладення арешту на майно, тимчасове вилучення майна суб`єктів господарювання. Вказані клопотання скеровуються за процесуального керівництва - органів прокуратури, що свідчить про зацікавленість процесуальних керівників в отриманні неправомірної вигоди від суб`єктів господарювання та формальне погодження клопотань, які надходять від детективів Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України. Судді, які перебувають у злочинній змові з організатором схеми, керівником підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України - ОСОБА_6 , ухвалюють процесуальні рішення про накладення арештів та інших обмежувальних заходів, всупереч принципам незалежності та неупередженості суду, керуючись особистою зацікавленістю, зокрема очікуючи на одержання неправомірної вигоди у вигляді частки від коштів, отриманих від суб`єктів господарювання. В результаті, вживаються непропорційні заходи забезпечення кримінального провадження, що призводить до блокування діяльності суб`єктів господарювання. Таким чином, описана незаконна діяльність становить системне порушення чинного законодавства України, підриває принципи законності, та верховенства права, дискредитує правоохоронну і судову систему, завдаючи значної шкоди суб`єктам господарювання та суспільству в цілому».
2.3. В судове засідання попри здійснений належним чином виклик скаржник не прибув, не надіславши з цього приводу будь-яких заяв. З метою дотримання розумних строків судового провадження, слідчий суддя визнав можливим здійснити судовий розгляд без участі скаржника, також враховуючи його клопотання про таке у скарзі. Відповідно до частини 4 статті 107 КПК фіксування судового розгляду скарги за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.
Представник НАБУ як органу, гіпотетична бездіяльність якого оскаржувалась, попри належним чином здійснені повідомлення про судове засідання в таке не прибув, що відповідно до частини 3 статті 306 КПК не перешкоджало судовому розгляду.
3. Обґрунтування позиції суду.
3.1. Частиною 1 статті 11 КК визначено, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення, а згідно з частиною 1 статті 2 КК, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
Склад кримінального правопорушення - це сукупність об`єктивних та суб`єктивних елементів, що дозволяють кваліфікувати суспільно небезпечне діяння як конкретне кримінальне правопорушення, а саме: 1) об`єкт; 2) об`єктивна сторона; 3) суб`єкт; 4) суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу кримінального правопорушення, що виключає її кримінальну відповідальність.
Відповідно до частини 1 статті 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Пунктом 1 розділу 2 чинного Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора від 17.08.2023 №231 зі змінами, визначено, що до Реєстру вносяться відомості про: час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність тощо.
Згідно з пунктом 2 глави 3 розділу ІІ цього Положення відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до правового висновку, зробленого у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (ККС ВС) від 30.09.2021 в справі №556/450/18, «підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР».
Тобто для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації такого діяння саме як кримінального правопорушення за певною статтею КК. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке зініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
3.2. Згідно із частиною 1 статті 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303-308 КПК.
Пунктами 1-11 частини 1 статті 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а згідно частини 2 статті 303 КПК скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього кодексу.
Зокрема, пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Системне тлумачення статей 214 і 303 КПК свідчить, що предметом судового контролю слідчим суддею може бути бездіяльність уповноваженого органу досудового розслідування у формі невнесення відомостей до ЄРДР після отримання належно обґрунтованої заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення, що передбачає такі обов`язкові ознаки: 1) належним заявником до органу досудового розслідування належним чином подана заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення із викладом вагомих обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) після отримання такої заяви чи повідомлення слідчим чи прокурором не внесено у визначений законом строк відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
3.3. Відповідно до частини 1 статті 304 КПК, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 цього кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Наявними матеріалами справи підтверджується, що скаржник направляв заяви про кримінальні правопорушення електронною поштою до НАБУ 17.07.2025 і 24.07.2025, відтак формально не пропущено визначений КПК строк на подання скарг.
3.4. Норми, які відносять справи до предметної підсудності ВАКС визначаються статтею 33-1 КПК із урахуванням статті 216 КПК.
Згідно із статтею 33-1 КПК, ВАКС підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 КК (а саме такими вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього кодексу. Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього кодексу), а також статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини 5 статті 216 КПК. Слідчі судді ВАКС здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності ВАКС відповідно до частини 1 цієї статті.
Частиною 5 статті 216 КПК визначено, що детективи НАБУ здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 КК, якщо наявна хоча б одна з таких умов:
1) кримінальне правопорушення вчинено: - Президентом України, повноваження якого припинено, народним депутатом України, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступником, Директором Бюро економічної безпеки України, його заступником, членом Ради Національного банку України, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України; - державним службовцем, посада якого належить до категорії «А»; - депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатом обласної ради, міської ради міст Києва та Севастополя, посадовою особою місцевого самоврядування, посаду якої віднесено до першої та другої категорій посад; - суддею (крім суддів Вищого антикорупційного суду), суддею Конституційного Суду України, присяжним (під час виконання ним обов`язків у суді), Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої ради правосуддя, Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; - прокурорами органів прокуратури, зазначеними у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України «Про прокуратуру»; - особою вищого начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, органів та підрозділів цивільного захисту, вищого складу Національної поліції, посадовою особою митної служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника митної служби III рангу і вище, посадовою особою органів державної податкової служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової служби III рангу і вище; - військовослужбовцем вищого офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Національної гвардії України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України; - керівником суб`єкта великого підприємництва, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків;
2) розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого статтями 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 Кримінального кодексу України, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 Кримінального кодексу України, у п`ять тисяч і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків);
3) кримінальне правопорушення, передбачене статтею 369, частиною 1 статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині 4 статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини.
Водночас слідчий суддя бере до уваги правову позицію, викладену в ухвалі від 14.12.2021 Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду в справі №991/4989/21, а саме, що «Законодавець не ототожнює підслідність НАБУ і підсудність Вищого антикорупційного суду», тобто здійснення НАБУ досудового розслідування не означає автоматичної підсудності будь-якої справи ВАКС.
3.5. Скаржник в скаргах стверджував, що надсилав заяви до НАБУ за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених «ч. 5 ст. 191, 3 ст. 209, ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК» і «ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 203-2, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366-2, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369».
Статті 212, 255, 366, 203-2, 358, 365 не належать до кримінальних правопорушень, які підслідні НАБУ, відтак і не належать до предметної підсудності ВАКС. Разом з тим, кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 209, 364, 368, 369 КК, формально належать до підслідності НАБУ і предметної підсудності ВАКС.
Згідно з частиною 1 статті 216 КПК, слідчі органів Національної поліції (далі - НП) здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.
Також згідно з пунктом 3 частини 3 статті 216 КПК, детективи органів Бюро економічної безпеки України (БЕБУ) здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191 (крім випадку, передбаченого пунктом 2 частини 3 цієї статті) та 364 Кримінального кодексу України, за умови що розмір предмета такого кримінального правопорушення або завданої ним шкоди становить від однієї тисячі до п`яти тисяч розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, та його вчинено службовою особою державного органу, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків, та досудове розслідування такого кримінального правопорушення не віднесено до підслідності Державного бюро розслідувань чи Національного антикорупційного бюро України.
Враховуючи вищенаведене, статтею 216 КПК визначена диференційована підслідність кримінального правопорушення, передбаченого статтями 191, 209, 364 КК, залежно від встановленого законом на час вчинення таких кримінальних правопорушень конкретного розміру його предмета або завданої ним шкоди, а саме - органам Національної поліції (розмір предмета або завданої шкоди до 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб), БЕБУ (розмір предмета або завданої шкоди 1000-5000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб) та НАБУ (розмір предмета або завданої шкоди понад 5000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб).
Відтак підслідність кримінальних проваджень НАБУ та відповідно можливість здійснення судового контролю слідчими суддями ВАКС у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 209, 364, 368, 369 КК, окрім іншого, обумовлена конкретним розміром предмета такого кримінального правопорушення або розміром завданої ним шкоди, встановленого законом на час його вчинення, що вимагає ретельного належного обґрунтування такого розміру.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 №4059-IX установлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб 3028 гривень.
Отже, розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого статтею 191, 209, 364 КК, або розміру завданої ним шкоди, для можливості кваліфікації діяння як кримінального правопорушення для підслідності НАБУ, а також здійснення судового контролю слідчими суддями ВАКС, у 2025 році в будь-якому разі повинен становити не менше 15 140 000 грн. (3028 грн. х 5000). Аналогічно, розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого статтями 368, 369 КК для підслідності НАБУ і підсудності ВАКС у 2025 році в будь-якому разі повинен становити не менше 1 514 000 грн. (3028 грн. х 500).
Проте у заявах і скарнах скаржник не навів жодних ознак реального заподіяння істотної шкоди або тяжких наслідків охоронюваним законом правам та інтересам держави чи осіб або розміру предмета кримінального правопорушення на зазначені суми чи понад такі, 
Водночас в скаргах відсутні відомості про можливе вчинення злочинів, передбачених статтею 369, частиною 1 статті 369-2 КК, щодо осіб, зазначених в пункті 1 частини 5 статті 216 КПК.
Таким чином, зі змісту скарг не вбачається будь-якої ознаки підслідності НАБУ і предметної підсудності ВАКС, передбачених пунктами 1-3 частини 5 статті 216 КПК.
Також зі змісту заяв скаржника до НАБУ про вчинення кримінальних правопорушень та з наявних матеріалів взагалі не вбачається достатніх об`єктивних вагомих обставин вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, окрім суб`єктивних фантазій скаржника. Окрім того, скаржник посилається на вчинення кримінальних правопорушень, проте викладені обставини не свідчать про їх ймовірність і доводи скаржника не є достатніми для отримання зазначеного вище висновку, не потребують перевірки засобами кримінального процесу, а тому такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
Ба більше, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державні механізми здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що реально було вчинено кримінальне правопорушення, враховуючи, що ініціювання кримінального переслідування певної службової особи може мати ознаки наміру використання самого факту гіпотетичного внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень та подальшого здійснення досудового розслідування, під час якого будуть обмежуватись права та свободи такої особи, винятково із метою тиску на неї. Тому безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та ще й є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначає, що кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) щодо застосування статті 6 Конвенції у кримінально-процесуальному аспекті, «суд, котрий, відповідно до чинних положень національного права, не має повноважень судити підсудного, «не встановлений законом» у розумінні статті 6 § 1».
Відтак розгляд судом (зокрема ВАКС) справ, які не належать до його підсудності, суперечитиме припису щодо розгляду справи судом, встановленим законом.
3.6. Відповідно до частини 2 статті 307 КПК, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
З огляду на те, що скаржником не доведено обов`язок посадових осіб НАБУ внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень та як наслідок їх бездіяльність, в задоволенні скарг належить відмовити.
Керуючись статтями 33-1, 216, 303-309, 369-372, 532 КПК суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні скарг ОСОБА_3 від 28.07.2025 і 31.07.2025 на бездіяльність НАБУ.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення або отримання її копії (якщо ухвала постановлена без виклику осіб) шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1 __________