ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
21 серпня 2025 року           справа №200/222/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Гаврищук Т.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційні скарги представника позивача Біленка Євгена Леонідовича та Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року у справі № 200/222/25 (головуючий І інстанції Стойка В.В.) за позовом ОСОБА_1 до 16 державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області, Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                              У С Т А Н О В И В:       

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до  16 державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області, Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що проходить службу в 16 державному пожежно-рятувальному загоні Головного управління ДСНС України у Донецькій області.
25.09.2024 позивач під час несення чергування отримав тяжкі поранення внаслідок влучання ворожого дрону в будівлю, де розташовано 16 державний пожежно-рятувальний загін. Внаслідок вказаного позивач з 25.09.2024 по теперішній час безперервно перебуває на лікуванні.
Разом з цим за цей період позивачу не виплачується додаткова грошова винагорода в розмірі до 100000,00 грн./міс., яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 про “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”.
Крім того наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області від 21.10.2024 № 890 позивача було звільнено з займаної посади та зараховано у розпорядження начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області.
Обґрунтовуючи протиправність дій відповідачів в цій частині позивач зазначає, що пп.5 п.79 Положення № 593, з урахуванням якого позивача було звільнено, містить виключення щодо звільнення, а саме “…крім випадків перебування осіб рядового і начальницького складу, які перебувають на лікуванні у зв`язку з одержанням ними травм, професійних захворювань та інших ушкоджень під час виконання службових обов`язків…”.
Враховуючи, що позивач перебуває на лікарняному через травму, отриману під час виконання службових обов`язків, то він не підлягає звільненню.
Також в Акті спеціального розслідування не зазначено, що поранення отримано під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення.
Вважаючи свої права порушеними позивач просив суд: визнати протиправною бездіяльність 16 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн. з 25.09.2024 за період лікування відповідно до постанови Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28.02.2022 № 168; стягнути з 16 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману частину додаткової грошової винагороди у розмірі в розмірі 320000,00 грн за період з 25.09.2024 по 31.12.2024, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28.02.2022 № 168; зобов`язати 16 державний пожежно-рятувальний загон Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області виплачувати ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду у розмірі в розмірі 100000,00 грн за період з 01.01.2025 по завершення безперервного лікування, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28.02.2022 № 168; визнати протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області щодо звільнення ОСОБА_1 та зарахування його в розпорядження; зобов`язати Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області скасувати параграф 1 наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області від  21.10.2024 № 890.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року у справі № 200/222/25 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області щодо звільнення ОСОБА_1 та зарахування його в розпорядження; Зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області скасувати параграф 1 наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області від  21.10.2024 № 890. В іншій частині позову - відмовлено.
Представником позивача та відповідачем на рішення суду першої інстанції подано апеляційні скарги.
Представник позивача в апеляційній скарзі просить скасувати абз. 4 резолютивної частини рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні інших позовних вимог. Ухвалити нове рішення, яким задовільнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не було приділено належної уваги обставинам та не вжито визначених законом заходів, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи, як це визначено в статті 12 КАС України.
Саме довідка про участь в ЗНБО № 18 і є доказом безпосередньої участі в день поранення у заходах національної безпеки та оборони.                                                   Необхідність саме витребування копії довідки була обумовлена ненаданням відповідачем копії зазначеного документа.
Так само відповідачем не було надано відповіді на адвокатський запит від 15.05.2025 № АЗ/05/2025-14 з вимогою надати копію зазначеної довідки, а також копії журналів реєстрації зазначеної довідки.                                                                                           Ненадання відповідачем відповіді на адвокатський запит також свідчить про навмисне приховування доказів які відповідно до КАС України відповідач мав надати до суду.                    Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що при ухваленні рішення суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, не вірно врахував приписи підпункту 5 пункту 79 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 р. № 593. 
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просив у задоволенні апеляційної скарги Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області відмовити.   
Відповідачами було подано відзиви на апеляційну скаргу представника позивача, в яких просили у задоволенні апеляційної скарги представника позивача відмовити.    
Позивачем було подано заперечення на відзиви відповідачів, в яких просив апеляційну скаргу представника позивача задовольнити.
Також позивачем подано заяву про зміну апеляційної скарги, в якій просив скасувати абз. 4 резолютивної частини рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні інших позовних вимог. Ухвалити нове рішення, яким задовільнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.
Направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.
В обгрунтування зазначеної заяви, позивачем зокрема зазначено, про необхідність витребувати та розглянути наказ ДСНС від 24.02.2022 № 145 дск «Про переведення органів управління та підрозділів ДСНС у ступінь готовності «ПОВНА ГОТОВНІСТЬ» з 24 лютого 2022 року апарат ДСНС, територіальні органи ДСНС та підпорядковані їм підрозділи, підрозділи центрального підпорядкування та заклади освіти ДСНС переведені на штати воєнного часу.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.    
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційних скарг, і дійшла  висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.     
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Позивач, ОСОБА_1 , з липня 2008 року по теперішній час проходить службу на посадах 41 державної пожежно-рятувальної частини 16 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Донецькій області. 
Згідно наказу Головного управління ДСНС України у Донецькій області від 10.10.2019 № 241 о/с, із сержантом служби цивільного захисту ОСОБА_1 було укладено контракт № 429/19 про проходження служби цивільного захисту з 23.10.2019 по 22.10.2024 строком на 5 років.
Судом встановлено, що 25.09.2024 року ОСОБА_1 під час виконання посадових обов`язків, знаходячись на добовому чергуванні за місцем розташування 16 державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області, отримав поранення.
Відповідно висновку Акту спеціального розслідування нещасного випадку № 2 від  25 вересня 2024 року, перебуваючи на добовому чергуванні за місцем дислокації 41 ДПРЧ 16 ДПРЗ Головного управління, старший пожежний- рятувальник 41 ДПРЧ 16 ДПРЗ Головного управління сержант служби цивільного  захисту ОСОБА_1 , на виконання Розділу ІІ. п. І наказу МВС №116 від 10.02.2022 року "Про затвердження Порядку організації внутрішньої, гарнізонної та караульної служб в органах та підрозділах Державної служби України з надзвичайних ситуацій”, з метою створення  належних умов для повсякденної діяльності особового складу, прямував  подвір`ям для здійснення перевірки роботи насосу, що забезпечує технічною водою підрозділ, де під час ворожого обстрілу дроном-камікадзе невстановленого зразку отримав поранення.
Враховуючи вищевикладене, комісія дійшла висновку та одноголосно вважає, то даний нещасний випадок, який стався із старшим пожежним- рятувальником 41 ДПРЧ 16 ЛПРЗ Головного управління сержантом ОСОБА_1 пов`язаний із виконанням службових обов`язків.
Згідно Листа КП “Дніпровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечнікова” від 26.09.2024 року № 15/1501,   ОСОБА_1 25.09.2024 року був доставлений до КП “Дніпровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечнікова” де перебуває по теперішній час. Згідно класифікатора  розподілу травм за ступенем тяжкості – отримані травми відносяться до категорії тяжких.
Відповідно витягу з Наказу 16 державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області від  21.10.2024 № 890, відповідно до підпункту 5 пунктів 79, 80-84 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу нижченазвану особу молодшого начальницького складу, для вирішення питання шодо подальшого проходження служби, звільнити із займаної посади та зарахувати у розпорядження начальника Головного управління ДСНС України у Донецькій області, з 23 жовтня 2024 року сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 (3275507830), старшого пожежного-рятувальника 41 державної пожежно-рятувальної частини 16 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Донецькій області.
Тимчасово виконуючому обов`язки начальника 16 державного рятувального загону Головного управління здійснювати нарахування та виплату грошового забезпечення сержанту служби цивільного захисту ОСОБА_1 відповідно до розділу-XXIII наказу МВС України від 20 липня 2018 року № 623 “Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту”, з 23 жовтня 2024 року.
В матеріалах справи наявні накази “Про залучення сил і засобів 16 державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області до здійснення заходів з відсічі і стримування збройної агресії” серед яких Наказ за 25.09.2025 року відсутній.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, пожеж та інших небезпечних подій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження Кабінету Міністрів України, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - центральні органи виконавчої влади), органів державної влади, що не входять до системи центральних органів виконавчої влади (далі - інші органи державної влади), Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, встановлює права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності (далі - суб`єкти господарювання), а також інших юридичних осіб.
Нормами глави 23 Кодексу цивільного захисту України регламентований порядок проходження служби цивільного захисту.
Відповідно до ч. 1 ст. 101 Кодексу цивільного захисту України служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.
Згідно з частиною першою статті 99 Кодексу цивільного захисту України до персоналу (кадрів) органів та підрозділів цивільного захисту належать особи рядового і начальницького складу, які проходять службу цивільного захисту за контрактом, державні службовці та інші працівники, з якими укладається трудовий договір.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє донині.
Щодо права позивача на отримання додаткової грошової винагороди в розмірі до 100000,00 грн./міс., яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 про “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”.
Положеннями ч. 1 та 2 ст. 125 Кодексу цивільного захисту України визначено, що держава гарантує достатнє грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту з метою створення умов для належного та сумлінного виконання ними службових обов`язків. Порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно із пунктом 8 Постанови №704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - постанова №168), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, (...) виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) /абзац четвертий пункту 1 постанови №168/.
Абзацом п`ятим пункту 1 постанови №168 визначено відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ від 26.01.2023 №35, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 31 січня 2023 за № 197/39253.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 35 (в редакції чинній станом виникнення спірних правовідносин) на період дії воєнного стану додаткова винагорода виплачується в розмірах:
1) до 10 000 гривень - особам пропорційно в розрахунку на місяць, а тим із них, які залучені до виконання завдань з ліквідації наслідків актів збройної агресії (ракетних ударів та/або ударів безпілотних літальних апаратів, ударів реактивними системами залпового вогню, мінування територій) (далі - завдання), на територіях, які знаходяться поза районами ведення бойових (воєнних) дій, розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 30 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у виконанні таких завдань;
2) до 30 000 гривень - особам, які проходять службу (виконують обов`язки) на територіях Харківської, Донецької, Луганської, Запорізької, Херсонської областей, Нікопольської, Марганецької міських, Червоногригорівської селищної, Покровської, Мирівської сільських територіальних громад Нікопольського району, Зеленодольської міської, Грушівської сільської територіальних громад Криворізького району Дніпропетровської області, Новопавлівської, Великомихайлівської сільських, Покровської селищної територіальних громад Синельниківського району Дніпропетровської області, Очаківської міської, Куцурубської сільської територіальних громад Миколаївського району Миколаївської області, Сновської, Корюківської міських територіальних громад Корюківського району, Семенівської та Новгород-Сіверської міських територіальних громад Новгород-Сіверського району, Городнянської міської територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області, Середино-Будської, Дружбівської, Глухівської міських, Зноб-Новгородської, Свеської, Есманьської, Шалигинської селищних територіальних громад Шосткинського району, Путивльської міської, Новослобідської сільської територіальних громад Конотопського району, Білопільської міської, Краснопільської, Хотінської селищних, Миропільської, Юнаківської сільських територіальних громад Сумського району, Великописарівської селищної територіальної громади Охтирського району Сумської області пропорційно в розрахунку на місяць;
3) до 50 000 гривень - особам, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань;
4) до 100 000 гривень - особам, які забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких заходах.
Положеннями п. 4 Порядку №35 визначено, що до безпосередньої участі осіб у заходах у районах ведення воєнних (бойових) дій належать: 1) ліквідація небезпек, пов`язаних із вибухонебезпечними предметами, включаючи нетехнічне та технічне обстеження територій, виявлення, знешкодження та/або знищення вибухонебезпечних предметів, маркування; 2) проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт, потреба в яких виникла внаслідок збройного нападу або вогневого ураження противника; 3) гасіння пожеж, які виникли внаслідок збройного нападу або вогневого ураження противника; 4) здійснення заходів з евакуації населення (жителів) із територій (населених пунктів), які під час здійснення таких заходів піддаються вогневому ураженню противника; 5) участь у виконанні робіт із життєзабезпечення постраждалого населення, зокрема доставки гуманітарної допомоги (гуманітарних вантажів), забезпечення функціонування пунктів надання допомоги населенню, забезпечення аварійним електроживленням об`єктів критичної інфраструктури в умовах вогневого ураження; 6) облаштування фортифікаційних споруд у разі залучення у встановленому порядку.
Відповідно до підпункту 1 пункту 5 Порядку № 35 до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включаються особи, зазначені в пункті 3 цих Порядку та умов, у тому числі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із забезпеченням здійснення заходів, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) - з дня отримання такого поранення (контузії, травми, каліцтва), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення, за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Судом встановлено, що поранення позивача відбулося 25.09.2024 року під час виконання посадових обов`язків, знаходячись на добовому чергуванні за місцем розташування 16 державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області, про що було складено відповідний Акт.
Суд зазначає, що  поранення позивача відбулося під час несення ним своїх посадових обов`язків як сержанта служби цивільного захисту, а виконання службових обов`язків не охоплюється п. 4 Порядку №35.
При цьому суд звертає увагу на те, що сторонами не оспорюються фактичні обставини, під час яких позивач отримав поранення.
На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у ОСОБА_1 право на отримання додаткової грошової винагороди в розмірі до 100000,00 грн./міс., яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 про “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” і тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Щодо позовних вимог в частині  визнання протиправними дій Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області щодо звільнення ОСОБА_1 та зарахування його в розпорядження; зобов`язання Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області скасувати параграф 1 наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області від  21.10.2024 № 890.
Як вже було зазначено вище, з 23.10.2019 між позивачем та відповідачем 2 укладено контракт про проходження служби строком на 5 років; 25.09.2029 року   ОСОБА_1 під час виконання посадових обов`язків отримав поранення та перебував на лікарняному; Наказом від  21.10.2024 № 890 (під час перебування на лікарняному) ОСОБА_1  звільнено із займаної посади та зараховано у розпорядження начальника Головного управління ДСНС України у Донецькій області, з 23 жовтня 2024 року.
У частині другій статті 101 Кодексу цивільного захисту України закріплено, що Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Статтею 103 Кодексу цивільного захисту України встановлено: 1. Про проходження служби цивільного захисту може бути укладено: 1) контракт про проходження служби цивільного захисту - з особою, яка призначається на посаду рядового або начальницького складу служби цивільного захисту; 2) контракт про навчання (проходження служби цивільного захисту) - з особою, зарахованою за денною формою здобуття освіти до закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, або до його відокремленого структурного підрозділу; 3) контракт про перебування в резерві служби цивільного захисту - з особою, зарахованою до резерву служби цивільного захисту в порядку, передбаченому цим Кодексом.
3. Контракт про проходження служби цивільного захисту укладається на строк: 1) від одного до п`яти років - з особами, які приймаються на службу за контрактом на посади, що заміщуються особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, або проходять службу цивільного захисту; 2) три роки - з випускниками закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, або їх відокремлених структурних підрозділів; 3) навчання - з особами, зарахованими за денною формою здобуття освіти до закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, або до їх відокремлених структурних підрозділів; 4) п`ять років - з особами, які зараховуються до резерву служби цивільного захисту.
4. Форма, порядок і правила укладання контракту, припинення (розірвання) контракту, а також наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Частиною 1 статті 106 КЦЗ України поміж іншого встановлено, що Контракт припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту;
Пунктом 46 постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 р. № 593 “Про затвердження Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України” (далі — Постанова № 593) встановлено, що Контракт про проходження служби цивільного захисту – це письмова угода, що укладається на добровільній основі між громадянином та державою, від імені якої виступає ДСНС, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження такої служби.
Пунктом 48 Постанови № 593 зазначено, що Контракт може бути продовжено після закінчення строку дії попереднього контракту на строк, визначений у пункті 47 цього Положення.
Абзацом 4 підпункту 1 пункту 52 Постанови № 593 керівникові територіального органу ДСНС (Головне управління) надано право на підписання Контракту від імені ДСНС з особами рядового і начальницького складу, які призначаються на посади (проходять службу цивільного захисту на посадах), передбачені штатом (штатним розписом), у територіальних органах ДСНС та підпорядкованих їм аварійно- рятувальних формуваннях спеціального призначення, державних пожежно- рятувальних підрозділах (частинах) та підрозділах забезпечення.
Судом встановлено, що звільнення позивача з посади та зарахування в розпорядження здійснено на підставі пп.5 п.79, 80-84 Положення № 593.
Відповідно до пп.5 п. 79 Положення № 593 особа рядового і начальницького складу для вирішення питання щодо подальшого проходження служби може бути звільнена із займаної посади із зарахуванням у розпорядження керівника (начальника) відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту в разі закінчення строку контракту під час перебування особи рядового чи начальницького складу в щорічній основній відпустці або на лікуванні – до завершення щорічної основної відпустки або лікування, але не більше ніж шість місяців (крім випадків перебування осіб рядового і начальницького складу, які перебувають на лікуванні у зв`язку з одержанням ними травм, професійних захворювань та інших ушкоджень під час виконання службових обов`язків), за рішенням Голови ДСНС.
Враховуючи вказане суд наголошує, що так як позивач перебуває на лікуванні у зв`язку з одержанням поранення, отриманого під час виконання службових обов`язків (що відповідачем 2 не заперечується) то, за вказаних умов, ОСОБА_1 не підлягає звільненню із займаної посади із зарахуванням у розпорядження керівника.
При цьому позиція відповідача 2 щодо наявності дискреційних повноважень керівника, які полягають у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі, підлягає відхиленню через те, що пп.5 п. 79 Положення № 593 не передбачає дискреції у випадку перебування особи на лікуванні у зв`язку з одержанням ними травм, професійних захворювань та інших ушкоджень під час виконання ним службових обов`язків.
На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов висновку за належне визнати протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області щодо звільнення ОСОБА_1 та зарахування його в розпорядження; зобов`язати Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області скасувати параграф 1 наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області від  21.10.2024 № 890.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги представника позивача, а також заяви позивача про зміну апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне. 
Судом першої інстанції було розглянуто клопотання представника позивача про витребування доказів по справі, та ухвалою від 05 травня 2025 року в задоволенні зазначеного клопотання було відмовлено.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріали долучені позивачем до позову та відповідачем до відзиву на позовну заяву є достатніми для повного та об`єктивного розгляду даної справи.
Слід зазначити, що одним зі спірних моментів даної справи є різне розуміння сторонами однієї дії: “виконання службових обов`язків” або “забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення”. 
Лікарсько-експертна комісія Медико-санітарної частини АРЗ СП Головного управління ДСНС України у Черкаській області 23.05.2025 надала позивачу свідоцтво про хворобу № 498, в якому встановила причинний зв`язок травми позивача, пов`язану з виконанням службових обов`язків, а не з безпосередньою участю у заходах у районах ведення воєнних (бойових) дій з метою національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської федерації.
Посилання позивача на наказ ДСНС від 24.02.2022 № 145 дск “Про переведення органів управління та підрозділів ДСНС у ступінь готовності ”ПОВНА ГОТОВНІСТЬ” щодо особистого залучення до заходів у районах ведення воєнних (бойових) дій є безпідставним.          
Згідно Кодексу цивільного захисту України єдина державна система цивільного захисту України виконує свої завдання за призначенням у період дії воєнного стану. Переведення особового складу ДСНС на штати воєнного стану — є процесом приведення структури та чисельності підрозділів ДСНС у відповідність до вимог воєнного часу. Це включає в себе зміни в організаційній структурі, чисельності, розподілі функцій та завдань, а також впровадження додаткових заходів забезпечення готовності до виконання завдань в умовах воєнного стану.                               Посилаючись на періодичне залучення до заходів у районах ведення воєнних (бойових) позивач помилково вважає, що отримане поранення на території ведення воєнних (бойових) дій під час добового чергування 25.09.2024 (виконання службових обов`язків які не охоплюється п. 4 Порядку №35) є також залученням до заходів з метою національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської федерації. 
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.  
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційні скарги представника позивача Біленка Євгена Леонідовича та Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року у справі № 200/222/25 - залишити без задоволення.                                                    
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року у справі № 200/222/25 - залишити без змін.                                                                    
Повне судове рішення складено 21 серпня 2025  року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                               І.В. Геращенко