Справа № 297/3703/24

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       19 червня 2025 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого: судді Джуги С.Д.,
суддів: Кожух О.А., Мацунича М.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Римик Віта Михайлівна, на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 29 жовтня 2024 року у складі судді Пітерських М.О., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
в с т а н о в и в :
У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 03 березня 2021 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Бізнес Позика» Договір про надання кредиту №099758-КС-002.
Договір був укладений в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізпозика», через особистий кабінет ОСОБА_1 на сайті кредитодавця https://my.bizpozyka.com/. 
Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного Договору про надання кредиту №099758-КС-002 від 03.03.2021.
До укладення кредитного договору ОСОБА_1 було належним чином ідентифіковано/верифіковано позивачем, а саме: 24.11.2020 (ще перед укладенням попереднього кредитного договору) за допомогою відеоверифікації була здійснена перевірка особи, яка звернулась за отриманням кредиту з особою, якій належить фінансовий номер телефону НОМЕР_1 та паспорт громадянина України № НОМЕР_2 (відеофайл тривалістю 00:02:12 розміщений на гугл-диску за коротким посиланням: http://surl.li/oeybwa та надається позивачем в електронному суді), що в повній мірі підтверджує факт звернення саме відповідачки за оформленням кредиту до ТОВ «Бізпозика» та належності відповідачці фінансового номеру телефону НОМЕР_1 .
03 березня 2021 року позивач видав відповідачу кредит у сумі 34000 грн. (двома платежами в розмірі 20000 грн. та 14000 грн.) на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті.
Вказував, що відповідач в рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом здійснила п`ять платежів по банківських реквізитах позивача на загальну суму 21761,95 грн., що підтверджується інформаційними довідками ТОВ «Платежі онлайн» ТМ Platon за №210/07, №211/07, №212/07, №213/07 та №214/07 від 03.07.2024 року (графа «Опис») - це була оплата відповідачем кредиту згідно договору №3247214383, де 3247214383 – РНОКПП відповідачки.
Станом на дату подання позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором про надання кредиту №099758-КС-002 від 03.03.2021 складає 64 266,73 грн., з яких: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом – 30 041,14 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом – 34 225,59 грн.
Враховуючи вищенаведене, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про надання кредиту №099758-КС-002 від 03.03.2021 в розмірі 64266,73 грн., з яких: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом – 30 041,14 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом – 34 225,59 грн.
Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 29 жовтня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», юридична адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239, заборгованість за Кредитним договором №099758-КС-002 від 03 березня 2021 року у сумі 64266 (шістдесят чотири тисячі двісті шістдесят шість) грн. 73 коп.
Вирішено питання про судові витрати.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Римик Віта Михайлівна, просить рішення суду першої інстанції скасувати, змінивши його шляхом надання відповідачу розстрочки виконання судового рішення строком до одного року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідача та її представника судом першої інстанції не було належним чином повідомлено про день, час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим їх було позбавлено права не тільки на участь у судовому засіданні та надання особистих пояснень, а й на подання заяви про відстрочення і розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Звертає увагу, що відповідач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до 6-ти років, відтак не має можливості працювати та отримувати особистий дохід, а тому остання мала намір в порядку статті 435 ЦПК України подати заяву про розстрочення виконання зобов`язання за кредитним договором, оскільки за законом є обставини, що істотно ускладнюють його виконання або роблять рішення неможливим.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З огляду на те, що предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення суду у справі з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Положення ч.1 ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічна позиція наведена у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19.
Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з статтею 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані – це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована; суб`єкт персональних даних – фізична особа, персональні дані якої обробляються; згода суб`єкта персональних даних - добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди. У сфері електронної комерції згода суб`єкта персональних даних може бути надана під час реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції шляхом проставлення відмітки про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, за умови, що така система не створює можливостей для обробки персональних даних до моменту проставлення відмітки.
Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що 03 березня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір №099758-КС-002 про надання кредиту (далі – Кредитний договір).
Кредитний договір укладений дистанційно, в електронній формі, за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Бізнес Позика», з використанням веб-сайту кредитодавця в мережі Інтернет www.my.tpozyka.com, шляхом введення електронного підпису одноразовим ідентифікатором: одноразовим ідентифікатором G3627 підписано паспорт споживчого кредиту, одноразовим ідентифікатором G4890 підписано оферту/договір в особистому кабінеті ОСОБА_1 , які були направлені на номер телефону НОМЕР_1 , відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».
Відповідно до п.1 Кредитного договору, позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 34 000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (надалі – кредит), а відповідач зобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів.
Тип кредиту – кредит; строк кредиту – 24 тижні; процентна ставка: в день 0,91851471, фіксована; комісія за надання кредиту – 3400 грн.; загальний розмір наданого кредиту 34000 грн.; термін дії договору до 18.08.2021; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту – 74760 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка – 381,43880065%.
Згідно з п.2 Кредитного договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів.
У п.3 Кредитного договору передбачено Графік платежів, згідно якого передбачено дати платежів з 17.03.2021 по 18.08.2021, загальний платіж – 74 760 грн., з яких: проценти за користування кредитом – 37 360 грн., частковий платіж основної суми – 34 000 грн., комісія за надання кредиту – 3400 грн.
03 березня 2021 року відповідачу ОСОБА_1 було надано кредит на загальну суму 34000 грн., а саме: 03.03.2021 о 10:43 год. в сумі 20000 грн. та 14000 грн. на картку № НОМЕР_4 , що підтверджується копіями квитанцій №381534362 та №381534540 від 03.03.2021.
Згідно довідок від 10.07.2024 слідує, що на підставі Договору №41084239_14/12/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку), укладеного ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» та ТОВ «Бізнес Позика», 03.03.2021 на картку ОСОБА_1 № НОМЕР_5 в Oschadbank успішно перераховано 20000 грн. та 14000 грн. відповідно до Кредитного договору №099758-КС-002 від 03.03.2021.
Таким чином, ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме перерахувало грошові кошти (34 000 грн.) на банківський рахунок ОСОБА_1 .
Відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконувала.
З матеріалів справи слідує, що відповідач ОСОБА_1 сплатила на погашення кредиту 21761,95 грн., а саме: 16.03.2021 в сумі 6230 грн., 31.03.2021 в сумі 6186,95 грн., 13.04.2021 в сумі 3115 грн., 23.04.2021 в сумі 3115 грн., 12.05.2021 в сумі 3115 грн., про що свідчать інформаційні довідки №210/07, №211/07, №212/07, №213/07 та №214/07 від 03.07.2024 ТОВ «ПрофітГід» (оператор послуг платіжної інфраструктури ТОВ «Платежі Онлайн», система Platon), з яким у позивача ТОВ «Бізнес Позика» укладено Договір про надання послуг № ПГ-5 від 04.11.2020 з прийому платежів, які надходять на користь позивача, зокрема, в якості повернення (сплати) платниками сум кредитів/ позик/ фінансових кредитів/ відсотків (інших платежів) за кредитами/ позиками/ фінансовими кредитами.
Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №099758-КС-002 від 03.03.2021, слідує, що станом на 02.09.2024 сума заборгованості ОСОБА_1 становить 64266,73 грн., з яких: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом – 30 041,14 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом – 34 225,59 грн.
Апелянтом не заперечується факт порушення нею зобов`язань щодо повернення грошових коштів за Кредитним договором, а також нарахований позивачем у зв`язку з його неналежним виконанням розмір заборгованості.
Разом з тим, апелянт вказує, що судом першої інстанції під час розгляду справи було допущено порушення норм процесуального права, а саме не було належним чином повідомлено апелянта та її представника про день, час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим їх було позбавлено права не тільки на участь у судовому засіданні та надання особистих пояснень, а й на подання заяви про відстрочення і розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.
З приводу наведеного колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Згідно зі статтею 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами.
Положення цього конституційного принципу закріплені у статтях 12, 13 ЦПК України.
Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента. Повідомлення про судове засідання відноситься до елементу змагальності сторін та є обов`язком суду.
За правилом частини першої статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
За змістом пункту 2 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях.
За змістом частини другої статті 211, частини другої статті 223 ЦПК України, про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. Неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, перешкоджає розгляду справи.
Неповідомлення судом учасників процесу про дату, час і місце судового засідання є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, частиною першою якої передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Отже, відповідач, який не був належним чином (згідно з вимогами процесуального закону) повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції, не має рівних з позивачем можливостей подання доказів, їх дослідження та доведення перед цим судом їх переконливості, а також не може нарівні з позивачем довести у суді першої інстанції ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень.
Порядок повідомлення учасників справи про розгляд справи встановлений статями 128 - 130 ЦПК України.
Частиною третьою статті 128 ЦПК України передбачено, що судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Відповідно до ч.5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
Згідно ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
З матеріалів справи слідує, що ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 03 жовтня 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду на 29 жовтня 2024 року на 10:00 годин в приміщенні Іршавського районного суду Закарпатської області за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідно до довідки про доставку електронного документа від 03.10.2024 слідує, що судова повістка про виклик у судове засідання, призначене на 29 жовтня 2024 року, доставлена до електронного кабінету відповідача ОСОБА_1 03.10.2024 о 18:25.
Таким чином, встановлено, що відповідно до положень ч.8 ст.128 ЦПК України судову повістку про виклик у судове засідання, призначене на 29 жовтня 2024 року, вручено належним чином апелянту 03.10.2024, відтак доводи апеляційної скарги про її неналежне повідомлення щодо розгляду справи у Іршавському районному суді Закарпатської області є необґрунтованими та не знайшли своє підтвердження.
Окрім того, безпідставними та необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції позбавив апелянта та її представника можливості подати заяву про відстрочення або розстрочення рішення, оскільки апелянт не позбавлена процесуальної можливості подати відповідну заяву після ухвалення рішення відповідно до ст. 435 ЦПК України.
Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дотримався норм процесуального права, правильно застосував матеріальний закон, та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.
Доводи апеляційної скарги встановлених судом першої інстанції обставин не спростовують, не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Оскільки апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,
у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Римик Віта Михайлівна, – залишити без задоволення.
Рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 29 жовтня 2024 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повне судове рішення складено 19 червня 2025 року.

Головуючий: 

Судді: