ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/953/25	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №692/946/24 Категорія: 301030300 	Левченко Л. О. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       25 червня 2025 року                                                                                               м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді секретар 	Гончар Н.І., Сіренко Ю.М. Любченко Т.М.	

       розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 27.02.2025 (повний текст складено 06.03.2025, суддя в суді першої інстанції Левченко Л.О.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок за набувальною давністю,

в с т а н о в и в :

у серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 , мотивуючи про те, що з 2002 року проживає у зазначеному вище житловому будинку Вказаний будинок належить відповідачу, яка отримала його у спадщину, наміру проживати у ньому не мала, будинок стояв зачиненим багато років і відповідач виявила намір його продати. Позивач побажала придбати будинок і вони домовились про купівлю-продаж будинку. Позивачем було передано грошові кошти відповідачу, на підтвердження чого складено розписку від 27.10.2002. Вказує, що оскільки право власності на будинок відповідачем на той момент належним чином оформлено не було, то сторони домовились, що відповідач переоформить право власності і направить документи відповідачу поштою. У подальшому позивач втратила зв`язок з відповідачем, листів та документів від неї не отримувала. Оскільки позивача з приводу права власності ніхто не турбував, вона з 2002 року проживає у будинку, за цей час здійснила безповоротне поліпшення житла та облаштувала прибудинкову територію. Відповідач у будинку зареєстрована не була, востаннє у с. Демки була у 2002 році. У вересні 2019 року позивачу стало відомо, що відповідач переоформлює паї, під час телефонної розмови відповідач вказала, що будинок переоформлювати не хоче та планує виселити позивача з будинку. Позивач вказує, що вона та її сім`я проживають у будинку з кінця 2002 року, квитанції про оплату комунальних послуг надходять на її прізвище та їх оплату здійснювала вона, вказані обставини можуть підтвердити свідки. Позивач зверталась до поліції щодо дій відповідача і було відкрито кримінальне провадження за фактом шахрайського заволодіння грошима позивача під приводом продажу домоволодіння. Зазначає, що з 2002 року володіє вказаним будинком добросовісно, відкрито та безперервно, але позбавлена можливості виготовити на нього правовстановлюючі документи, тому просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на будинок, який належав ОСОБА_2 .
Рішенням Драбівського міськрайонного суду Черкаської області від 27.02.2025 позов задоволено. Визнано за позивачем право власності за набувальною давністю на будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Суд вказав, що позивач довела наявність сукупності обставин необхідних для набуття права власності за набувальною давністю, а саме його добросовісне, відкрите та безперервне володіння нерухомим майном протягом понад 10 років, відповідачем не надано належних доказів на спростування зазначених обставин.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач 09.04.2025 через відділення поштового зв`язку подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивачка була обізнана, що спірне майно на праві приватної власності належить відповідачу, позивач знала, хто є власником майна, вселилась до будинку за волею власника, а відповідач ніколи від свого майна не відмовлялась. Твердження позивача, що вона втратила зв`язок з відповідачем не відповідає дійсності. Скаржник наголошує, що згідно з вимогами ЦК України договір купівлі-продажу нерухомості потребує обов`язкового нотаріального посвідчення, тому безпідставними є твердження позивача щодо обіцянки відповідачем оформити договір купівлі-продажу нерухомості і направити його поштою. Доводи позивача про намір сторін укласти договір купівлі-продажу не відповідають дійсності, адже у розписці не згадується про спірне домоволодіння та намір відповідача його продати, натомість відповідач дозволила позивачу тимчасово пожити у будинку на умовах найму протягом 2 років і саме за це отримала кошти за розпискою. Сума зазначена у розписці не відповідає вартості будинку станом на листопад 2002 року та у 13 раз є меншою за дійсну вартість майна. Також у скарзі йдеться про необхідність підтвердження обставин справи певними засобами доказування і скаржник вважає, що покази свідків у даній справі не можуть бути належними і допустимими доказами. Крім того, ОСОБА_2 стверджує, що поліпшення будинку та надвірних споруд потребують згоди власника, а вона такої позивачу не надавала. При цьому надані докази не підтверджують придбання будівельних матеріалів та обладнання для поліпшення саме її домоволодіння. Скаржник вважає дії позивача недобросовісними, оскільки та заперечує вселення до будинку на умовах найму та хоче визнати право власності за набувальною давністю. При цьому позивач 22 роки користувалась домоволодінням на правах найму, ухиляючись від оплати за користування та намагається позбавити відповідача права власності на її майно.
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило. 
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
При розгляді справи судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.07.1998, виданого державним нотаріусом Драбівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 868, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 . Спадкове майно складається з житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 .
Згідно даних Інвентаризаційної справи № 105 вона виготовлена щодо будинковолодіння за АДРЕСА_1 , де новим власником на підставі свідоцтва про право на спадщину від 29.07.1998 вказана ОСОБА_2 .
Згідно даних розписки (без зазначення дати), складеної в присутності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_2 27.10.2002 отримала від ОСОБА_1 кошти у сумі 700 долав США. ОСОБА_1 зобов`язується віддати решту коштів у сумі 500 доларів США та 500 грн. на протязі півроку.
Згідно копії акту обстеження житлового будинку № 2-92 від 03.05.2024, затвердженого старостою Демківського старостинського округу В. Ярошем, комісією було обстежено житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . У будинку проживають гр. ОСОБА_1 з чоловіком, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . Вказано, що у 2002 році ОСОБА_1 придбала вказаний будинок у ОСОБА_2 за цей період зроблено ремонт: стяжка полів, заміна дверей, заміна вікон на енергозберігаючі, встановлено санвузол, проведено газ то опалення, проведено воду. Побудовано вхідний погріб, туалет на вулиці, зроблено ремонт веранди (обкладено плиткою та перекрито покрівлю). Проведено ремонт господарських будівель: заміна дверей і вікон, бетонування підлоги. Обгорожено подвір`я навкруги залізобетонним парканом, на території подвір`я металопластиковий паркан. Прокладено тротуарні доріжки, посаджено сад.
Згідно довідки виконкому Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 2-90 від 03.05.2024, ОСОБА_2 у с. Демки не була зареєстрована та не проживала, будинок отримала у спадщину, востаннє перебувала у с. Демки у 2002 році.
Згідно довідки виконкому Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 2-91 від 03.05.2024, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . У 2002 році ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 будинок та за цей період у будинку було зроблено ремонт (вказано перелік робіт), вказано свідків.
Згідно накладних ОСОБА_1 одержала від ФОП ОСОБА_6 товарів, пов`язаних з будівництвом та ремонтом: 15.04.2013, на суму 7254 грн., без зазначення дати на суму 11700 грн. та у 2017 році на суму 1180 грн.
Згідно копії квитанції до прибуткового касового ордеру № 37 від 20.07.2004 від ОСОБА_7 отримано 503 грн. за проведення труб на газ.
Згідно копії накладної б/н (без зазначення дати) ОСОБА_1 отримано від ФОП ОСОБА_8 товару «плитка» на суму 6632 грн.
Згідно копії товарного чеку від 25.08.2018 ОСОБА_1 було придбано металеві вироби - двері, 3шт, на суму 9500,00грн.
Згідно копії накладної № 10 від 15.07.2015 ОСОБА_1 було придбано товари щодо будівництва і ремонту на суму 7640 грн.
Згідно копії рахунку № 17 від 07.10.2015 ОСОБА_1 придбала у ФОП ОСОБА_9 товари щодо ремонту на суму 18396 грн.
Згідно накладної № 5 від 27.05.2020 ФОП ОСОБА_10 у 2015 році у домоволодінні по АДРЕСА_3 було проведено роботи по улаштуванню залізобетонного паркану вартістю 5010 грн., виготовлення улаштування металевих воріт і хвіртки вартістю 2400 грн. Оплата була проведена готівкою по закінченню робіт у повному обсязі.
Згідно копії товарного чеку від 16.10.2019 ОСОБА_1 було придбано металеві двері, 1шт, на суму 6500,00 грн. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру Черкасигазбуд від 04.11.2004 від ОСОБА_7 прийнято кошти у сумі 399,00 грн. за ввід до будинку.
Згідно копії договору купівлі-продажу № 016/58 від 11.08.2014, укладеного між ФОП ОСОБА_11 та ОСОБА_1 , його предметом є світлопрозорі конструкції (вікна, двері) з метало пластикового профілю, запірної фурнітури, з одно чи двокамерними склопакетами, пластиковими підвіконнями і відливами зі сталі на суму 12896грн.
Згідно копії договору купівлі-продажу № 016/59 від 29.08.2014, укладеного між ФОП ОСОБА_11 та ОСОБА_1 , його предметом є металеві або дерев`яні вікна та двері, запірна фурнітура на суму 2750 грн.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 390330850 від 09.08.2024, інформація про об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , у вказаних реєстрах відсутня.
Згідно даних Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.09.2019, номер кримінального провадження 12019250120000346 було прийнято заяву від ОСОБА_1 про те, що 27.10.2002 у с. Демки Драбівського району Черкаської області ОСОБА_2 з шахрайських намірів отримала ввід ОСОБА_1 грошові кошти загальною сумою 1200 доларів США та 50 грн. за продаж будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ввівши в оману останню про фактичний продаж будинку, дотепер договору купівлі-продажу не оформила та має на меті зловживаючи довірою потерпілої отримати від неї нову суму грошей щоб фактично продати будинковолодіння та оформити відповідні документи.
Згідно заяви ОСОБА_1 від 24.09.2019, вона адресована начальнику Драбівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області та містить прохання внести відомості до ЄДР про кримінальне правопорушення та розпочати досудове розслідування за фактом вчинення ОСОБА_2 шахрайських дій щодо заявника, пов`язаних з придбанням житлового будинку по АДРЕСА_1 .
Згідно копії постанови про призначення експертизи від 30.01.2020 у кримінальному провадженні №12019250120000346 вирішено призначити судово-будівельно-технічну експертизу.
Згідно висновку експерта № 6/23 від 17.11.2021 вартість невід`ємних поліпшень (проведених будівельних робіт), здійснених у домоволодінні по АДРЕСА_1 у період з листопада 2002 року по березень 2019 року у цінах, що склалися на момент проведення експертизи (складання висновку експерта), може складати 160216,00 грн. Частка невід`ємних поліпшень, здійснених у домоволодінні по АДРЕСА_1 у період з листопада 2002 року по березень 2019 року, може складати 30,3%. Додана ілюстрована таблиця містить світлини домоволодіння та будинку ззовні і зсередини. Додатком 2 до висновку є Акт за результатами огляду об`єкта дослідження від 06.08.2024, згідно якого у житловому будинку проведено ремонт, вставлені вікна, двері, сантехобладнання, систему опалення, газопостачання, водопровід, каналізацію, проведено опоряджувальні роботи. Збудовано погріб, колодязь трубчастого типу, огорожу, доріжки.
Згідно даних кошторису на виконання будівельних робіт він містить перелік робіт з розрахунком їх вартості на суму 59166,00 грн.
Згідно висновку про вартість житлового будинку з надвірними спорудами ТОВ «Центр нерухомості України», вартість житлового будинку з надвірними спорудами загальною площею 56,2 кв. м, житловою площею 34,8 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 08.08.2024 становить 87200 грн.
Відповідно до повідомлення Драбівського відділку КП «ЧООБТІ» вх. №3733/24-Вх від 30.08.2024 згідно з даними сховища для зберігання матеріалів технічної інвентаризації відділку станом на 01.01.2013 право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 , свідоцтво про право на спадщину, посвідчене Драбівською Державною нотаріальною конторою 29.07.1998 реєстр. № 868.
Крім того, судом в судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які пояснили, що позивач домовилася із відповідачем про продаж будинку за 1200 доларів США, частину суми – 700 доларів США позивач передала у 2002 році, а решту – 500 пізніше. Крім того, позивач провела газ, облаштувала опалення, зробила капітальний ремонт, квитанції за комунальні послуги виписані на чоловіка позивача.
Такими є фактичні обставини у справі. 
Правовідносини, наявні між сторонами на їх підставі, мають таке правове регулювання.
Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності, не встановлена судом.
Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Таким чином, у випадку, якщо є всі підстави вважати, що власник майна тривалий час не виявляє наміру визнати певну річ своєю, він погодився з її втратою - вона може бути визнана власністю фактичного добросовісного володільця.
Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним.
З роз`яснень, викладених в п. 9 та п. 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5, при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема таке: 1) володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; 2) володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; 3) володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.
За змістом правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року (справа №910/17274/17), а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 серпня 2018 року (справа №201/12550/16), від 27 червня 2019 року (справа №175/2338/16), для набуття права власності за набувальною давністю необхідна сукупність обставин, зазначених у ч. 1 ст. 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю.
Набуття права власності за набувальною давністю є можливим лише за наявності усіх вказаних умов.
Зокрема, добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніви щодо правомірності його володіння майном.
За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Такі ж за змістом висновки слідують з постанови ВП ВС від 15.06.2023 у справі № 359/8844/20, провадження № 61-5539 св 23.
У даному випадку позивач вказала, що нею було придбано спірний будинок у відповідача згідно розписки, однак відповідач, не відмовилась від права власності на спірний об`єкт нерухомого майна, заперечує проти позову, зазначає, що розписку складено та гроші за нею отримано на умовах найму житлового будинку протягом 2 років, відповідач вважає, що її ошукано. 
Крім того, юридичним власником спірного домоволодіння є ОСОБА_2 , що сторонами під сумнів не ставиться.
Також слід врахувати, що доказів належного оформлення договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна у 2002 році, як стверджує позивач, посилаючись на відповідні показання свідків, суду надано не було, а за приписами чинної на той час редакції ст. 227 ЦК УРСР купівля-продаж нерухомого майна оформлювалася нотаріально посвідченим письмовим договором. 
Такий договір у матеріалах справи відсутній, отже самі лише показання свідків чи письмова розписка про передачу коштів не може підтверджувати законність набуття у власність нерухомого майна.
Вказане виключає можливість набуття позивачем права власності на спірне нерухоме майно за набувальною давністю.
Доказів того, що між власниками та позивачем у справі були досягнуті певні домовленості щодо підстав користування житлом суду надано не було. Розписка, на яку посилається позивач, зазначаючи про домовленість стосовно придбання нею будинку у відповідача, набуття нею права власності на будинок не підтверджує та не підтверджує того, що отримання відповідачем коштів пов`язано саме з передачею останньою будинку позивачці. 
Отже стверджувати про те, що позивач добросовісно та законно заволоділа спірним об`єктом нерухомості підстав не має, адже вказане майно не вибувало з права власності іншої особи, тому позовні вимоги у справі є безпідставними.
При цьому та обставина, що юридична власниця майна до нього інтересу не проявляє, його не утримує та ним не користується, не є підставою, що припиняє їх право власності.
Так в силу вимог ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Отже заявлені у даній справі позовні вимоги є необґрунтованими.
З огляду на викладене, встановлені обставини справи, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку та задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 , що підтверджує позицію скаржника, викладену у поданій апеляційній скарзі.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Отже рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 27.02.2025 у даній справі слід скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та ухвалити постанову про відхилення позовних вимог.
На підставі приписів ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача у зв`язку з відхиленням позовних вимог слід стягнути 1816,80 грн. судового збору, сплаченого за апеляційний перегляд справи.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

у х в а л и в :

апеляційну скаргу – задовольнити.
Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 27.02.2025 у даній цивільній справі – скасувати.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок за набувальною давністю – відхилити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1816,80 грн. судового збору за апеляційний перегляд справи.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.
Повну постанову складено 25.06.2025. 

Суддя-доповідач

Судді