Номер провадження: 22-ц/813/3626/25 
Справа № 523/5224/24
Головуючий у першій інстанції Дяченко В.Г.
Доповідач Лозко Ю. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.07.2025 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Лозко Ю.П.,
суддів: Кострицького В.В., Карташова О.Ю.
за участю секретаря судового засідання – Пересипка Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2024 року
в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
встановив:
У березні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним вище позовом у якому просила стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу (заробітку) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду – 27.03.2024 року і до досягнення дитиною повноліття – ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позов мотивовано тим, що з 28.04.2017 року по 04.10.2023 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, і від цього шлюбу мають малолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Малолітня донька сторін ОСОБА_4 , мешкає з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач аліментів на утримання доньки у добровільному порядку не сплачує.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2024 року позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки всіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду – 27.03.2024 року і до досягнення повноліття ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після досягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття – ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вирішено питання стосовно судових витрат.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність оскаржуваного рішення, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити, та зменшити розмір стягнутих з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття до 1/6 частки від усіх його заробітку( доходу) щомісячно.
За доводами апеляційної скарги, висновок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи. Так, встановивши необхідність зменшення заявленого позивачкою розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 , у зв`язку із перебуванням на його утриманні сина ОСОБА_5 , суд безпідставно стягнув аліменти на утримання доньки сторін у розмірі більшому, ніж заявлено позивачкою.
У судове засідання учасники справи будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи не подавали, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду не у повній мірі відповідає вказаним нормам, з огляду на таке.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заявлений позивачкою розмір аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є завищеним, зважаючи на те, що на утриманні відповідача перебуває також і неповнолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від іншого шлюбу відповідача.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача необхідним є врахування, зокрема обставин стосовно наявності у відповідача інших утриманців, проте не погоджується із фактично стягнутим судом з відповідача на користь позивачки розміром аліментів, на утримання малолітньої доньки, до досягнення іншою дитиною сином повноліття, зважаючи на таке.
Так, звертаючись до суду із цим позовом ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_1 , аліменти на її користь на утримання їхньої малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку ( доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі цього позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття, однак у порушення ч.1 ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, судом стягнуто з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів доходу (заробітку) платника аліментів.
Отже, вирішуючи справу та ухвалюючи рішення суд вийшов за межі заявлених позовних вимог.
Як убачається з матеріалів справи, з 28.04.2017 року по 04.10.2023 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, і від цього шлюбу мають малолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає з позивачкою.
Відповідач ОСОБА_1 також є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від іншого шлюбу (а.с.48), який перебуває на його утриманні, що позивачкою не заперечувалось під час вирішення судом цієї справи.
Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина ( ст. 181 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом ( ч.1 ст. 183 СК України).
Обставини, які суд повинен врахувати при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України. Ці обставини стосуються як дитини, так і платника аліментів: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
За змістом частини 2 зазначеної статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Положеннями ст. 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
В силу статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Колегія суддів приймає до уваги, що при стягненні аліментів за іншою процесуальною процедурою (видачі судового наказу), відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Таким чином, апеляційний суд не погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визначення розміру стягуваних з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/6 частину заробітку платника аліментів, звертаючи увагу на визначення законодавцем за вказаними правовідносинами 1/3 частину заробітку платника аліментів із розрахунку на двох дітей.
Отже, погоджуючись із доводами апеляційної скарги, з урахуванням встановлених у справі обставини, зокрема, перебування на утриманні у відповідача неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зважаючи на засади справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), апеляційний суд виснує про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_2 та стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду – 27.03.2024 року і до досягнення повноліття ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4 .
При цьому, зважаючи на зміст ст. 180, ч. 5 ст. 183 СК України, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що після досягнення ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  підлягають стягненню у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття – ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 — 30).
Інші доводи скаржника зводяться до заперечень проти позову, суб`єктивного тлумачення норм права, та незгоди з вказаними висновками суду. 
Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п.4 ч.1, ч. ч.2 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається зокрема, застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що з зазначених вище підстав апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду у вказаній частині потрібно змінити, зменшивши розмір стягнутих з  ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_2  аліментів на утримання малолітньої дитини:  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 до 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду – 27.03.2024 року і до досягнення повноліття ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3  – ІНФОРМАЦІЯ_4 . В іншій частині оскаржуване рішення суду залишити без змін.
Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-384 ЦПК України
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2024 року змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання : АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса : АДРЕСА_2 ) аліментів з 1/3 до 1/6 частини від всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду – 27.03.2024 року і до досягнення повноліття ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Головуючий                                                                Ю.П. Лозко

Судді:                                                                        В.В. Кострицький

О.Ю. Карташов