УХВАЛА
про відмову у роз`ясненні судового рішення

16 червня 2025 року 
м. Київ

справа №640/9673/19
адміністративне провадження № К/990/6577/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А., суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П., 
розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 06.03.2024 у справі №640/9673/19 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною та скасування постанови в частині,
УСТАНОВИВ:
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною та скасування постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №300 в частині внесення змін до пункту 14 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 (далі - Положення № 848), а саме: «Якщо протягом двох місяців з дати інформування про непризначення субсидії на наступний строк громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, субсидія призначається з дати закінчення дії попередньої субсидії, в іншому випадку - з місяця, в якому громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору».
Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 13.08.2019 задовольнив заяву Кабінету Міністрів України про залишення позовної заяви без розгляду, позов ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною та скасування постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №300 в частині внесення змін до пункту 14 Положення № 848 залишив без розгляду.
Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 16.12.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.08.2019 повернув скаржнику з підстав невиконання ухвали суду апеляційної інстанції від 18.10.2019, якою апеляційну скаргу позивача було залишено без руху і надано заявнику десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.
Верховний Суд постановою від 23.09.2020 ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2019 скасував, справу направив до Шостого апеляційного адміністративного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 16.11.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернув скаржнику.
Верховний Суд постановою від 23.06.2022 ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2020 скасував, справу направив до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 21.07.2022 ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.08.2019 залишив без змін.
Не погодившись з ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.08.2019 та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2022 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції й скерувати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Верховний Суд постановою від 06.03.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.08.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2022 у справі №640/9673/19 залишив без змін.
12.06.2025 до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 06.03.2024 у справі №640/9673/19, в якій заявник зазначає про те, що йому не зрозуміло, яким чином виконати зазначене рішення Верховного Суду.
На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що суд касаційної інстанції, приймаючи рішення, у розділі V постанови зазначив свої висновки, які є незрозумілими для позивача, оскільки ці висновки не відповідають обставинам справи і не мають обґрунтованого розгляду цієї справи з урахуванням змісту позовних вимог. 
Заявник зазначає, що перелік висновків, з посиланням на постанови Уряду, які не мали і не мають жодного відношення до повного і всебічного з`ясування обставин у справі, не містить визнання або не визнання оскаржуваного нормативно-правового акту таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили та нечинним в окремій його частині. 
Розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 06.03.2024 у справі №640/9673/19, колегія суддів дійшла такого висновку.
За змістом частин першої - третьої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Зі змісту наведеної норми процесуального закону вбачається, що необхідність роз`яснення судового рішення має бути зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання; роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його складно виконати, оскільки має місце значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.
Тобто роз`яснення рішення суду полягає в усуненні неясності судового акта, викладення рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. При цьому, конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, вони є оціночними, а зі змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.
Аналогічна правова позиція щодо тлумачення статті 254 КАС України неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 26.01.2021 у справі №2а-1586/11/0970, від 28.04.2021 у справі №0940/2217/18.
Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Крім того, роз`яснення полягає у тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення ухваленого ним рішення, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.
Так, за результатами касаційного розгляду справи №640/9673/19 Верховний Суд залишив без змін судові рішення попередніх інстанцій.
Відповідно до частини першої статті 359, частини п`ятої статті 355 КАС України постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття. Судові рішення суду касаційної інстанції є остаточними і не оскаржуються.
У своїй заяві заявник фактично висловлює свою незгоду із ухваленою судом касаційної інстанції постановою.
Твердження відповідача зводяться до розгляду справи по суті, що суперечить вимогам статті 254 КАС України.
Колегія суддів наголошує, що в постанові Верховного Суду від 06.03.2024 чітко та однозначно сформульовано висновок про те, що станом на момент подання позову у травні 2019 року пункт 14 Положення №848 не містив норму «Якщо протягом двох місяців з дати інформування про непризначення субсидії на наступний строк громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, субсидія призначається з дати закінчення дії попередньої субсидії, в іншому випадку - з місяця, в якому громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору», яку просив визнати протиправною і скасувати ОСОБА_1 . Той факт, що у постанові Кабінету Міністрів України від 17.10.2018 №841 не зазначено про втрату чинності пункту 14 Положення №848 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №300, не може свідчити на користь чинності такого пункту у попередній редакції. Вказане спростовує доводи касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій не застосували до спірних відносин положення частини 3 статті 264 КАС України.
Фактично у поданій заявником заяві, позивач висловлює свою незгоду із правовими висновками, сформульованими Верховним Судом у постанові від 06.03.2024.
Постанова Верховного Суду від 06.03.2024 у справі №640/9673/19 є зрозумілою, не містить неповноти, неточностей чи суперечностей і не викликає можливості подвійного тлумачення її змісту, у тому числі її резолютивної частини, у зв`язку з чим у задоволенні заяви позивача щодо роз`яснення судового рішення слід відмовити.
Зі змісту заяви про роз`яснення постанови Верховного Суду не вбачається обставин неоднозначного розуміння судового рішення, фактично заявник просить суд надати оцінку суперечливості нормам постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №300, що є підставою для відмови у роз`ясненні судового рішення.
Мотиви, які навів заявник у своїй заяві, по суті полягають у незгоді з постановою Верховного Суду, а питання, на які відповідач хоче отримати роз`яснення у порядку статті 254 КАС України, поставлені у такому аспекті, що вимагають від суду додаткового обґрунтування вже ухваленого судового рішення, що чинним законодавством не передбачено і є неприпустимим. 
Відтак, у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення слід відмовити.
Керуючись ст. 254 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 06.03.2024 у справі №640/9673/19.
Копію ухвали надіслати заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб