УХВАЛА

30 червня 2025 року 
м. Київ
справа №380/12153/20
адміністративне провадження № А/990/4/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Смоковича М. І., суддів Радишевської О. Р., Уханенка С. А. розглянув апеляційну скаргу голови ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_2 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26  січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду міста Києва про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання негайно надати запитувану інформацію, та 
УСТАНОВИВ:
27 березня 2025 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла апеляційна скарга голови ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_2 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2023 року щодо встановлення судового контролю за виконанням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі №  380/12153/20 за позовом ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду міста Києва про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання негайно надати запитувану інформацію. 
Ухвалою від 31 березня 2025 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суд витребував матеріали справи № 380/12153/20 для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження за згаданою скаргою.
Матеріали справи № 380/12153/20 надійшли до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 02 червня 2025 року. На дату надходження цієї справи не було складу Суду, визначеного для розгляду апеляційної скарги, у зв`язку з відпусткою і відрядженням членів колегії. Тому питання про відкриття апеляційного провадження вирішується після того, як склад Суду сформовано. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на виконання ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2023 року у справі №  380/12153/20 голова ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_2. подав звіт [від 18 листопада 2024 року] про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10  червня 2021 року у справі № 380/12153/20 (якою цей суд, скасувавши рішення суду першої інстанції від 23 лютого 2021 року, ухвалив [у справі №  380/12153/20] нове рішення, яким частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 щодо розгляду інформаційного запиту). 
За наслідками розгляду цього звіту Восьмий апеляційний адміністративний суд постановив ухвалу від 04 лютого 2025 року, якою, з-поміж іншого, наклав на голову ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва                    ОСОБА_2 штраф у розмірі 60560,00 грн і встановив Окружному адміністративному суду міста Києва новий строк для подання суду звіту про виконання судового рішення у справі №  380/12153/20 (з урахуванням висновків суду, які висловлені у постанові від 10  червня 2021 року). 
Опісля голова ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_2. зазначив про те, що коли вивчив матеріали справи [№  380/12153/20], то з`ясував, що раніше не брав участі у розгляді цієї справи, не знайомий з судовими рішеннями і, за текстом апеляційної скарги, ці [судові] рішення не породжували, не змінювали та не впливали на його [голову ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду м. Києва ОСОБА_2.] права та обов`язки. 
Водночас, як стверджує заявник, Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 04 лютого 2025 року фактично залучив його до участі у справі та обмежив його права. 
З наведених міркувань автор апеляційної скарги просить поновити строк звернення з цією скаргою на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 січня         2023 року у справі №  380/12153/20, якою цей суд, нагадаємо, встановив судовий контроль за виконанням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі №380/12153/20.
Свою незгоду з ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26  січня  2023 року автор апеляційної скарги пояснив спираючись на позицію Верховного Суду у справі № 807/2358/15 (постанова від 10 грудня 2018 року), згідно з якою судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень, тобто відповідачем у справі, суд касаційної інстанції наділений правом лише під час прийняття постанови у справі. Такий контроль, за текстом постанови Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі № 807/2358/15, здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.  
З погляду апелянта, позицію Верховного Суду треба розуміти так, що судовий контроль має бути встановлений саме в кінцевому судовому рішенні, постановленому за наслідками розгляду справи по суті. У цьому зв`язку додав, що доводи, покладені в основу судового контролю [у справі №  380/12153/20], неправдиві, адже судовий контроль було встановлено окремим судовим рішенням у справі, в якій рішення суду не набрало законної сили.
Під час постановлення цієї ухвали Суд керувався таким. 
Відповідно до частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 294 КАС України (у редакції, викладеній  згідно із Законом України від 21 листопада 2024 року № 4094-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» (далі - Закон № 4094-IX) окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: 25) накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 цього Кодексу; 29) відмови у задоволенні заяви про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення; 30) прийняття або відмови у прийнятті звіту суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення. 
Відповідно до частин першої, другої статті 382 КАС України (у редакції, чинній до 19  грудня 2024 року, тобто до набрання чинності Законом № 4094-IX) суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини першої статті 382 КАС України (у чинній редакції) суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 382-1 КАС України (якою цей Кодекс доповнено згідно із Законом № 4094-IX) ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали є остаточною і оскарженню не підлягає.
Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 383-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
На основі матеріалів справи Суд встановив, що Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 15 жовтня 2024 року відмовив у прийнятті звіту Окружного адміністративного суду міста Києва (від 29 лютого 2029 року, який підписала в. о. керівника апарату і член ліквідаційної комісії Мельниченко Н. В.) про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі №  380/12153/20 і встановив новий строк в порядку судового контролю за виконанням згадуваної постанови шляхом зобов`язання Окружного адміністративного суду міста Києва (відповідача за позовом   ОСОБА_1 ) подати звіт про її виконання. 
На виконання ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15  жовтня            2024 року голова ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_2. подав [новий] звіт про виконання зазначеного судового рішення (від  18 листопада 2024 року № 03-18/10158/24). 
У цьому звіті його автор зазначив про те, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року повторно розглянув запит ОСОБА_1 про надання доступу до публічної інформації від 11 жовтня 2020 року. Відповідь на цей запит оформлено листом від 09  лютого 2023 року №  03.2-07/11173/23, який було надіслано позивачу. На цій підставі Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що виконав постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі №380/12153/20.
За наслідками розгляду цього звіту Восьмий апеляційний адміністративний суд постанов ухвалу від 04 лютого 2025 року, якою відмовив у прийнятті звіту Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2024 року №  03-18/10158/24 про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня         2021 року в адміністративній справі №380/12153/20 і наклав на голову ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_2 штраф у розмірі 60560,00  грн. 
Тією самою ухвалою Восьмий апеляційний адміністративний суд встановив Окружному адміністративному суду міста Києва новий строк для подання до Восьмого апеляційного адміністративного суду звіту про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі №  380/12153/20 - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
Після постановлення зазначеної ухвали від 04 лютого 2025 року голова ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_2. звернувся (у березні 2025 року) до Верховного Суду з апеляційною скаргою на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2023 року (щодо зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення), у якій просить поновити строк на її оскарження та скасувати її з мотивів, які написані вище. 
У вимірі наведеного Суд звертає увагу на те, що апелянт оскаржує ухвалу, якою Восьмий апеляційний адміністративний суд (який ухвалив рішення по суті спору) задовольнив, відповідно до статті 382 КАС України (у редакції, чинній на дату постановлення тієї ухвали), заяву позивача ( ОСОБА_1 ) про встановлення судового контролю за виконанням постанови [Восьмого апеляційного адміністративного суду] від 10 червня 2021 року, зобов`язавши Окружний адміністративний суд міста Києва подати звіт про виконання цієї постанови у встановлений строк. 
Водночас, у цій апеляційній скарзі її автор не порушує питання про оскарження ухвали суду, постановленої за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення. Варто зауважити, що Восьмий апеляційний адміністративний суд уже вп`яте встановив відповідачу новий строк для її виконання. Голова ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_2. оспорює ухвалу від 26 січня           2023 року тільки після того, як Восьмий апеляційний адміністративний суд наклав на нього ( ОСОБА_2 )  штраф (як на керівника суб`єкта владних повноважень) за невиконання судового рішення. Проте, про судове рішення, яким, власне, накладено на нього штраф, апелянт мовить у контексті строків подання апеляційної скарги, але не як судове рішення, яке має бути скасоване як таке, що зачіпає його права. 
З уваги на наведені вище приписи частин п`ятої, шостої статті 382-1 КАС України у зіставленні з приписами 382-3 КАС України (які були чинні на дату звернення з цією апеляційною скаргою) Суд звертає увагу на те, що ухвала Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2023 року не оскаржується. Апелянт може висловити заперечення на таку ухвалу в апеляційній скарзі на судове рішення, яке передбачене частиною першою статті 382-3 цього Кодексу, тобто на ухвалу, постановлену за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення, якого, Суд підкреслює, в цій скарзі апелянт не оспорює. 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню. 
Зважаючи на наведені мотиви Суд вважає, що позаяк апелянт оскаржує судове рішення, яке не підлягає оскарженню, у відкритті апеляційного провадження треба відмовити. 
Керуючись статтями 299, 382, 382-1, 382-2 КАС України, Суд 
УХВАЛИВ: 
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою голови ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_2 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26  січня 2023 року у справі №  380/12153/20. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                М. І. Смокович
Судді                                                                                                     О. Р. Радишевська
                                                                                                    С. А. Уханенко