ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2025 року                                                                        Справа № 906/656/24 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Тимошенко О.М. ,  суддя Крейбух О.Г. 

секретар судового засідання Переходько К.В. 

учасники провадження у справі у судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства "Житомиробленерго" (вх.2172/25 від 13.05.2025) про стягнення судових витрат
після завершення розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Промзв`язок" на рішення Господарського суду Житомирської області від 17.01.2025 у справі № 906/656/24 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Промзв`язок"  
до відповідача  Акціонерного товариства "Житомиробленерго" 
про зобов`язання виконати умови договору в натурі
ВСТАНОВИВ:
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.05.2025 (колегією суддів у складі: головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Тимошенко О.М., суддя Крейбух О.Г.) залишено без задоволення апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Промзв`язок" від 17.02.25р. Рішення Господарського суду Житомирської області від 17.01.2025 у справі №906/656/24  залишено без змін.
13.05.2025 до Північно-західного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства "Житомиробленерго" надійшла заява (вх.2172/25 від 13.05.2025) про стягнення судових витрат.
Листом №906/656/24/2655/25 від 14.05.2025 Північно-західний апеляційний господарський суд повідомив заявника, що його заява буде вирішена колегією суддів після виходу судді-члена колегії Крейбух О.Г. з відпустки, у встановленому порядку згідно норм Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.06.2025 розгляд заяви (вх.2172/25 від 13.05.2025) про стягнення судових витрат у справі №906/656/24 призначено у судовому засіданні на  11.06.2025 об 14:00 год.
Даною ухвалою запропоновано  Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Промзв`язок" до початку судового засідання надати суду відзив/заперечення на заяви про стягнення судових витрат у справі.
Роз`яснено учасникам справи про їх право на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку статті 197 ГПК України, а також те що, явка повноважних представників учасників провадження у справі у судове засідання - на їх власний розсуд. Попереджено, сторін що неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Копію вказаної ухвали суду надіслано учасникам провадження у справі через систему "Електронний суд". 
Так, в обґрунтування заяви (вх.2172/25 від 13.05.2025) про стягнення судових витрат у справі №906/656/24 Акціонерне товариство "Житомиробленерго"  зазначає наступне.
Відповідно до п.1.1 та 4.1 до Договору про надання правничої допомоги № 1 від 02 січня 2019 року та додаткової угоди № 77 від 08.05.2025 Адвокатом надані Товариству послуги по консультуванню Відповідача, вивченню апеляційної скарги, аналізу законодавства, щодо застосування відповідних прав з метою забезпечення законних інтересів та прав Відповідача, підготовки відзиву на апеляційну скаргу, прийняття участі в засіданнях суду по справі № 906/656/24 в суді апеляційної інстанції. 
Щодо розміру витрат на правничу допомогу адвоката - згідно додаткової угоди № 77 від 08.05.2025 гонорар становить 10 000 грн. та підлягає сплаті після набрання законної сили рішення суду. 
На підтвердження обсягу наданих послуг i виконання адвокатом робіт, їx обґрунтованості та співмірності із складністю справи до заяви додано  підписаний сторонами детальний опис та розрахунок наданих послуг (робіт) від 08.05.2025, який містить: детальний опис наданих послуг; інформацію про виконавця (в порядку частини 6 статті 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). 
Щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та значенням справи для сторони та щодо складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг, заявник з урахуванням частини 4 статті 126 ГПК України  та частини 3 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зазначає, справа не є малозначною та розглядалася за правилами загального позовного провадження. 
Щодо часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт - відповідно до детального опису та розрахунку наданих послуг (робіт) від 08.05.2025 адвокатом надана професійна правнича допомога щодо представництва інтересів Клієнта у суді, з цього випливає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). 
Щодо значення справи № 906/656/24 - має виключне значення для відповідача. Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката, наданих у справі № 906/656/24, є співмірним із значенням справи для відповідача. 
Щодо кваліфікації та досвіду адвоката, виходячи з  положень частини 3 статті 30, пункту 4 частини 1 статті 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» - адвокат Приведьон В.М. щорічно виконує вимоги щодо підвищення кваліфікації згідно з Порядком підвищення кваліфікації адвокатів України. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із кваліфікацією та досвідом адвоката. Заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн., понесені у зв`язку із розглядом справи № 906/656/24 в суді апеляційної інстанції, співмірні із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також із значенням справи для Відповідача, у зв`язку з чим такі витрати підлягають стягненню з Позивача в повному обсязі. 
Згідно додаткової угоди № 77 від 08.05.2025 фіксований гонорар становить 10 000 грн. та підлягає сплаті після набрання законної сили рішення суду. 
Щодо надання доказів судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду Відповідачем зазначалося у відзиві на апеляційну скаргу. У зв`язку з викладеним, прошу стягнути з позивача на користь Відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн. 

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Промзв`язок"  в запереченні від 10.06.2025 на заяву про стягнення судових витрат у справі №906/656/24  просить апеляційний суд  прийняти  до розгляду дані заперечення на заяву про стягнення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Відмовити АТ "Житомиробленерго" у задоволенні заяви про стягнення з ТОВ «ВКП «Промзв`язок» витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн. У разі задоволення вищевказаної заяви, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 3000,00 грн. Заяву АТ "Житомиробленерго"  від 13.05.2025 про стягнення судових витрат розглянути без участі представника Позивача.
В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що про відсутність правових підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу з огляду на те, що останнім не дотримано процесуальних вимог, необхідних для задоволення заяви. 
Так, заява від 13.05.2025 про стягнення судових витрат підписана адвокатом Приведьоном Віталієм Миколайовичем. До вказаної заяви не додано документ на підтвердження повноважень Приведьона В.М. як представника Під час апеляційного провадження у справі №906/656/24 адвокат Приведьон В.М. до відзиву на апеляційну скаргу додавав ордер Серія АМ № 1108975 від 11.12.2024 про надання правничої допомоги, де у графі «Назва органу, в якому надається правнича допомога» зазначено: «у всіх судах України». Тобто, ордер був виданий адвокатом Приведьоном В.М. до дати відкриття апеляційного провадження у справі №906/656/24, без зазначення назви суду та конкретної справи, при тому, що до суду першої інстанції вищевказаний ордер не подавався. 
Відповідно до ч.2 ст. 26 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ордер – це письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Положення про ордер на надання правничої допомоги (нова редакція), затверджене рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 із змінами та доповненнями, встановлює єдині для всіх адвокатів України правила виготовлення, оформлення, зберігання, обліку ордера. Відповідно до п. 12 Положення ордер містить реквізити, зокрема, серію, порядковий номер ордера, прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога, а також назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до ст. 19 Закону. Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо). 
При цьому, позивач посилається на постанову Верховного Суду від 19.08.2024 у цивільній справі № 591/6387/21 та правові висновки в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 9901/847/18, постановах Верховного Суду від 17.08.2020 у справі № 911/2636/19, від 24.02.2021 у справі № 554/213/19 - згідно з приписами Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Положення про ордер та судовою практикою, один ордер не можна використовувати в різних судах. Ордер видається на конкретну справу та конкретний суд, і його не можна використовувати повторно для представництва в інших справах або інших судових інстанцій. Таким чином, відсутні докази того, що ордер Серія АМ № 1108975 від 11.12.2024 виданий адвокатом Приведьоном В.М. для представництва АТ «Житомиробленерго» у Північно-західному апеляційному господарському суді, для ведення справи № 906/656/24. .
Відповідно до частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).  Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
Відповідно до ч.1. ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. 
У відзиві на апеляційну скаргу від 20.03.2025 на сторінці 4 абзац 2 зазначено: «Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Товариство очікує понести в зв`язку із розглядом справи складається з витрат на правничу допомогу яка включає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду тощо орієнтовно в сумі 10 000 грн. Остаточний розрахунок судових витрат понесених Товариством у зв`язку з судовим розглядом справи, разом із відповідними документами, що підтверджують зазначені витрати, в тому числі докази щодо обсягу наданих адвокатами послуг та їх вартості, буде надано Товариством за підсумками фактично понесених судових витрат за результатами судового розгляду справи, у порядку передбаченому ст. 129 ГПК України, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.» 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач лише заявив, що докази про понесення судових витрат будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Проте, поважних причин, які свідчать про неможливість подачі зазначених доказів разом з відзивом, в порушення ч.4. ст.80 та ч.1 ст.221 ГПК України, Відповідач не вказав. Неможливість подачі до суду апеляційної інстанції зазначених документів до закінчення судових дебатів також не була обґрунтована Відповідачем.
До заяви про стягнення судових витрат від 13.05.2025  Відповідачем додано наступні документи: 1. Копія Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Приведьона В.М. 2. Копія договору про надання правничої допомоги № 1 від 02.01.2019  3. Копія додаткової угоди № 77 від 08.05.2025до договору про надання правничої допомоги №1 від 02.01.2019 з детальним описом та розрахунком наданих послуг (робіт) від 08.05.2025. Позивач наголошує на тому, що договір про надання правничої допомоги № 1 від 02.01.2019 не був поданий відповідачем в порядку встановленому ч.4. ст.80 та ч.1 ст.221 ГПК України, разом із відзивом на апеляційну скаргу. Додаткова угода № 77 від 08.05.2025 до договору про надання правничої допомоги №1 від 02.01.2019 взагалі укладена після розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Розмір витрат на правничу допомогу заявлений Відповідачем до відшкодування у сумі 10 000,00 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру. 
Зазначає, що правова позиція та аргументація представника АТ "Житомиробленерго"  в апеляційній інстанції зовсім не відрізнялися від його позиції та аргументації в суді першої інстанції. Представником Відповідача підготовлено один документ – відзив на апеляційну скаргу від 20.03.2025, для підготовки якого Представником додатково не вивчалось законодавство чи судова практика. 
Тому, загальна вартість витрат на надання професійної правничої допомоги у цій справі у розмірі 10 000,00 грн є завищеною. Враховуючи незначний обсяг матеріалів, які потребували вивчення адвокатом в суді апеляційної інстанції, обумовлену цим кількість підготовлених процесуальних документів та їх обсяг, кількість судових засідань (два), розмір витрат на оплату послуг адвоката, заявлений представником Відповідача, є неспівмірним із обсягом наданих адвокатом послуг, а тому підлягає зменшенню. 
Уповноважені представники сторін у судове засідання  11.06.2025 не з`явилися.
Як уже зазначалося, позивач - ТОВ  ВКП "Промзв`язок" - у запереченнях від 10.06.2025 просив розглянути заяву АТ "Житомиробленерго" від 13.05.2025 про стягнення судових витрат без участі представника Позивача.
Разом з тим, 11.06.2025 до початку судового засідання через систему «Електронний суд» до апеляційного суду від представника відповідача АТ "Житомиробленерго" надійшло клопотання про розгляд заяви без його участі. Заяву про стягнення судових витрат підтримує у повному обсязі.
Колегія суддів, розглянувши вказану заяву (вх.2172/25 від 13.05.2025) про стягнення судових витрат у справі №906/656/24 зазначає наступне.
Статтею 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.
Згідно частин 1, 2 статті 16 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частини 1, 2 статті 126 ГПК України).
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 17.01.2025 у справі №906/656/24 відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Промзв`язок" до Акціонерного товариства "Житомиробленерго"  про зобов`язання виконати умови договору в натурі.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.05.2025 (колегією суддів у складі: головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Тимошенко О.М., суддя Крейбух О.Г.) залишено без задоволення апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Промзв`язок" від 17.02.25р. Рішення Господарського суду Житомирської області від 17.01.2025 у справі №906/656/24  залишено без змін.
За приписами пункту 2 частини 4 статті 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмову в позові - на позивача.
Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За змістом  статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
Окрім того, метою стягнення витрат на професійну правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17 та від 21.10.2021 у справі №420/4820/19). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
При цьому, у постанові від 05.10.2021 у справі №907/746/17 колегія суддів Верховного Суду акцентувала увагу на тому, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання учасника справи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме норма права повинна застосовуватися.
Згідно статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З матеріалів справи вбачається, що 02.01.2019 між Адвокатом Приведьоном Віталієм Миколайовичем  з однієї сторони та Акціонерним товариством «Житомиробленерго» в особi Голови Правління Шекети Олексія Михайловича, який діє на підставі Статуту (Клієнт), уклали  Договір №1 про надання правової допомоги, згідно пункту 1.1. якого Адвокат надає усіма законними методами та способами правничу допомогу Клієнту у сіх справах, які пов`язані чи  можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів Клієнта.
Згідно пункту 1.2 Договору, Адвокат, відповідно  до узгоджених Сторонами доручень, серед іншого, представляє інтереси Клієнта у судах. 
Даними Договором №1 визначено права та обов`язки сторін.
У Розділі 4 Договору №1  (пункти 4.1., 4.2.) сторонами узгоджено, що   на визначення розміру гонорару Адвоката впливають строки та результати. вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правничих послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг правової допомоги враховуються при визначені обґрунтованого розміру гонорару. Гонорар Адвоката та компенсація витрат Адвоката, необхідних для надання правничої допомоги погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього Договору.
08.05.2025 сторонами - Адвокатом та Клієнтом - укладено Додаткову угоду № 77 до Договору про надання правничої допомоги № 1 від 02 січня 2019 року.
Згідно Додаткової угоди сторони відповідно до п.п. 1.1, 4.1 до Договору про надання правничої допомоги № 1 від 02.01.2019 та додаткової угоди № 77 від 08.05.2025 домовилися про умови надання Адвокатом Клієнту наступної професійної правничої допомоги: 1. Консультування Клієнта, вивчення апеляційної скарги, підготовка відзиву, прийняття участі в засіданнях суду, як представник Клієнта по справі №96/656/24 в суді апеляційної інстанції та розміру гонорару: 10 000,00 грн.
Даний гонорар підлягає сплаті після набрання законної сили рішення суду. 
У Детальному описі та розрахунку наданих послуг (робіт) від 08.05.2025 згідно Договору про надання правничої допомоги № 1 від 02 січня 2019 року та додаткової угоди № 77 від 08.05.2025, Адвокатом та Клієнтом  відповідно до пунктів 1.1., 4.1 вказаного Договору та Додаткової угоди до нього зазначено які послуги були надані адвокату своєму довірителю, та вартість таких послуг:
1. Вивчення апеляційної скарги, аналіз апеляційної скарги, підготовка відзиву на апеляційну скаргу – 5000,00 грн.
2. Прийняття участі в судовому засіданні – 5000,00 грн.
Всього: 10 000,00грн.
Таким чином, представник відповідача заявляє до стягнення з позивача 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу.
Відповідно до правил частини 1 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Згідно частини 3 вказаної  статті попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
У відзиві від 20.03.2025 на апеляційну скаргу відповідач зазначив про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Товариство очікує понести в зв`язку із розглядом справи складається з витрат на правничу допомогу яка включає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду тощо орієнтовно в сумі 10 000 грн. (а.с. 45-46, т.2).
Також відповідач зазначив, що остаточний розрахунок судових витрат, разом із відповідними документами, що підтверджують зазначені витрати, в тому числі докази щодо обсягу наданих адвокатами послуг та їх вартості, буде надано за результатами судового розгляду справи, у порядку передбаченому ст. 129 ГПК України.
В даному випадку, відзив на апеляційну скаргу є першою заявою відповідача, з орієнтовним розрахунком судових витрат.
Як уже зазначалося, частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
08.05.2025 апеляційним судом постановлено судове рішення у даній справі.
13.05.2025 до апеляційного суду, у встановленому порядку та із дотриманням відповідних строків надійшла заява відповідача (вх.2172/25 від 13.05.2025) про стягнення судових витрат у справі №906/656/24 (а.с. 87-94, т.2).
Оцінивши докази, з урахуванням результатів розгляду даного спору по суті, апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що надані заявником документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, обґрунтований.
Аналогічна правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №910/2170/18, від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, а також у постанові Верховного Суду від 25.08.2022 у справі № 911/3323/14.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
Так, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою – сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/164/21 (провадження № 12-14гс22)).
Як слідує з матеріалів справи, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.03.2025  відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Промзв`язок" на рішення Господарського суду Житомирської області від 17.01.2025 у справі №906/656/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на  23.04.2025 об 14:30год.
Адвокатом Приведьоном В.М., як представником Акціонерного товариства "Житомиробленерго", було подано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу (вх. № 2326/25 від 20.03.2025) та 17.04.2025 заяву про участь у судовому засіданні 23.04.2025  у режимі відеоконференції.
До відзиву представником відповідача долучено Ордер на надання правничої допомоги Акціонерному товариству "Житомиробленерго" виданий 11.12.2024 на підставі Договору про надання правничої допомоги № 1 від 02.01.2019 (а.с.48, т.2).
Згідно ордеру адвоката Приведьона В.М. уповноважено на право надавати правничу допомоги Товариству – у всіх судах України. 
23.04.2025 апеляційним судом оголошено перерву у даній справі на 08.05.2025, з урахуванням раніше поданих заяв/клопотань учасників провадження у справі про їх участь у наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції, про що постановлено відповідну ухвалу.
Судове рішення за результатами апеляційного провадження за апеляційною скаргою  Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Промзв`язок" на рішення Господарського суду Житомирської області від 17.01.2025 у справі №906/656/24 ухвалено судом апеляційної інстанції  08.05.2025 - у другому судовому засіданні.
У судових засіданнях  23.04.2025 та 08.05.2025 з розгляду апеляційної скарги даній справі  адвокат  Приведьон В.М. як представник відповідача АТ "Житомиробленерго"  брав участь в режимі відеоконференції.
Згідно протоколів судового засідання, адвокат Приведьон В.М. надавав пояснення по справі та по суті розгляду апеляційної скарги; надавав відповіді на поставленні головуючим суддею запитання.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, "що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18".
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).
За результатами дослідження наданих заявником Додаткової угоди № 77 до Договору про надання правничої допомоги № 1 від 02.01.2019, Детального опису та розрахунку наданих послуг (робіт) від 08.05.2025 згідно Договору та Додаткової угоди на загальну суму 10000,00 грн (а.с. 91, 91 на звороті, т.2), суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Враховуючи обсяг наданих адвокатом Приведьоном В.М. послуг з правничої допомоги, згідно вказаних документів суд апеляційної інстанції керуючись, у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, дійшов висновку не присуджувати до стягнення  відповідачу всі його витрати на професійну правову допомогу, що заявлені ним в суді апеляційної інстанції.
В даному випадку, апеляційний господарський суд вважає, що надані адвокатом Приведьоном В.М. своєму Клієнту (відповідачу) послуги з правничої допомоги під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції щодо перегляду в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції від 17.01.2025 на загальну суму по 10000,00грн є не співмірним з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи зважаючи на її складність та обсягу виконаної роботи адвокатом роботи.
Вказана вартість наданих послуг з правничої допомоги є завищеною. 
Разом з тим, колегією суддів апеляційного суду відмічається, що всі види послуг, що надавалися адвокатом своєму Довірителю у даній справі в суді апеляційної інстанції, визначено з переліком послуг/робіт, із загальною вартістю - 10000,00 грн, (5000,00 - вивчення апеляційної скарги, аналіз  апеляційної скарги, підготовка відзиву на апеляційну скаргу  та 5000,00 грн -  прийняття участі в судовому засіданні) однак без зазначення кількості годин витрачених на кожну послуг та вартості однієї години роботи адвоката за виконання того чи іншого виду послуг з надання правничої допомоги.
Наведене унеможливлює, визначити вартість 1 години роботи адвоката за конкретно надану послугу/виконану роботу. 
Відповідно, зважаючи на вищенаведені обставини, оцінюючи фактичні витрати відповідача з урахуванням всіх аспектів і складності справи, а також обсягу фактично наданої правової допомоги його адвокатом саме під час апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Промзв`язок" на рішення Господарського суду Житомирської області від 17.01.2025 у справі №906/656/24, керуючись принципом розумності судових витрат, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем завищено вартість виконаної адвокатом роботи та наданих останнім послуг з представництва інтересів свого Довірителя у  суді апеляційної інстанції. 
В даному випадку, апеляційний суд вважає, що визначена вартість послуг - вивчення апеляційної скарги, аналіз апеляційної скарги, підготовка відзиву на апеляційну скаргу  у розмірі 5000,00 грн є не співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи зважаючи на складність справи, а також те що у задоволені позову судом відмовлено. 
При цьому, обґрунтування, доводи позовних вимог є тотожними доводам апеляційної скарги позивача.
Виходячи зі змісту поданого відзиву та його обсягу, адвокатом в його основу покладено зміст договору, частина відзиву на апеляційну скаргу відповідає змісту відзиву на позовну заяву (заперечення у відзиві на апеляційну скаргу скопійовано із відзиву на позовну заяву).
Решта - половина змісту відзиву на апеляційну скаргу складається із змісту оскарженого позивачем рішення суду першої інстанції у даній справі, яке відповідач підтримує, вважає законним та обґрунтованим. У цьому випадку ця частина відзиву також скопійована із оскаржуваного судового рішення (із незначними редагуваннями).
Відтак, колегія суддів вважає, що вивчення апеляційної скарги, її аналіз та підготовка адвокатом відзиву на неї не вимагали значної затрати часу у такій роботі, зважаючи на відмовний позов, та не складали будь якої складності для адвоката, який представляв інтереси відповідача і в суді першої інстанції, а також виходячи з мотивувальної частини рішення суду, яке стало основою обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу.
В даному випадку, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вартість вказаних послуг (виконаних адвокатом робіт) - в загальному складає  2000,00 грн.: 1000,00 грн - вивчення апеляційної скарги, її аналіз та 1000,00 грн. - підготовка відзиву на апеляційну скаргу 
Відтак сума 3000,00 грн за надані вказані послуги, виконані адвокатом  роботи є безпідставно нарахованою сумою витрат на правничу допомогу.
Щодо вартості наданих адвокатом послуг – участі у судових засіданнях, що становить 5000,00грн. колегія суддів також вважає, що така вартість послуг – виконаної роботи з участі у двох судових засіданнях з розгляду апеляційної скарги позивача у даній справі. 
Так, у першому судовому засіданні 23.04.2025 розгляд апеляційної скарги розпочато по суті за участі (в режимі відеоконференції) уповноважених представників позивача та відповідача. Згідно протоколу судового засідання від 23.04.2025 відкриття судового засідання  оголошено головуючим суддею о 14:45год.
Учасники провадження у справі, надавали пояснення в обґрунтування своїх позицій - доводів та заперечень по суті розгляду апеляційної скарги у даній справі.
За результатами судового засідання 23.04.2025, апеляційним судом оголошено перерву у справі  на 08.05.2025 о 10:00 год. Згідно протоколу, головуючим суддею оголошується перерва у судовому засіданні та завершається конференція о 15:36год. (загальна тривалість засідання 51 хв).
У другому судовому засіданні 08.05.2025, яке розпочалося об 10:06год в режимі відеоконференції за участі як представника позивача так і відповідача, апеляційним судом коротко та додатково  заслухано підсумкові обґрунтування (позиції) сторін та об 10:28год оголошено вступну та резолютивну частин постанови. Про закриття судового засідання оголошено о 10:31 год (загальна тривалість судового засідання 25 хв ).
З наведеного слідує, що загальний розмір витрат відповідача на адвоката щодо представництва останнім його інтересів у суді апеляційної інстанції – двох судових засіданнях, є не співмірним з виконаною адвокатом роботою у вказаних судових засіданнях. Адже друге судове засідання тривало у двічі менше за часом, що не може оцінюватися у грошовому еквіваленті однаково.
Дослідивши усі обставини, щодо надання адвокатом Приведьоном  В.М. Клієнту - АТ "Житомиробленерго" послуг з правничої допомоги в суді апеляційної під час розгляду апеляційної скарги у справі №906/656/24, апеляційним господарським судом під час вирішення у даній справі питання про розподіл судових витрат - витрат на правничу допомогу також  враховується наступне: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в суді першої та апеляційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі №910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі №927/153/22).
Таким чином, вирішуючи, чи є розмір витрат відповідача на правничу допомогу своєму адвокату, обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням складності та значення справи для сторін, колегія суддів зазначає, що під час розгляду даної справи в господарських судах інстанцій позиція як позивача  так і відповідача не змінювалася.
Правова позиція відповідача вже була сформована до апеляційного розгляду справи, виходячи з предмету спору - підготовка до розгляду справи в апеляційному суді не потребувала додаткового комплексного та всестороннього аналізу чинного законодавства, положення якого підлягають застосуванню до спірних правовідносин та аналізу судової практики вирішення аналогічних спорів на стадії апеляційного перегляду, що свідчить про розумну необхідність зменшення розміру судових витрат у цій частині, оскільки розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію розумності їхнього розміру та реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності); такі витрати не співмірні з виконаною адвокатом  роботою в суді апеляційної інстанції щодо представництва інтересів  відповідача.
Разом з тим,  як уже зазначалося, позивач  в запереченні від 10.06.2025 на заяву про стягнення судових витрат у справі №906/656/24 просив апеляційний суд відмовити відповідачу у задоволенні вказаної заяви, а у разі задоволення вищевказаної заяви, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 3000,00 грн. 
Суд апеляційної інстанції вбачаючи перевищення заявленої вартості послуг з надання правничої допомоги, які були наданні адвокатом Приведьоном В.М. відповідачу, під час апеляційного провадження та вартості таких послуг, які були визначені сторонами у  Детальному описі та розрахунку наданих послуг (робіт) від 08.05.2025 згідно Договору про надання правничої допомоги № 1 від 02 січня 2019 року та додаткової угоди № 77 від 08.05.2025, вважає, що вартість наданих послуг не відповідає критерію розумності їхнього розміру, а тому суд враховуючи заявлене позивачем заперечення, приходить до висновку про необхідність часткового зменшення розміру вказаних судових витрат до обґрунтованого та розумного  мінімуму.
Відповідно у стягненні витрат на професійну правничу допомогу в частині вартості послуг з вивчення апеляційної скарги, її аналізу та підготовка відзиву на неї  слід відмовити частково та зменшити їх до 2000,00 грн. У частині стягненні 3000,00 грн за надані вказані послуги  слід відмовити.
Також, враховуючи встановлені апеляційним судом обставини щодо фактично наданої  відповідачу правничої допомоги адвокатом Приведьоном В.М. у судових засіданнях 23.04.2025 та 08.05.2025 обґрунтованим та співмірними є розмір витрат відповідача на такі послуги (роботу) його адвоката з участі у судових засіданнях у даному випадку у сумі 3000,00 грн (2000,00 грн – засідання 23.04.2025 та 1000,00 – засідання 08.05.2025)
Відтак, у цій частині заява також підлягає до задоволення частково. У стягненні 2000,00 грн за послуги – прийняття участі адвоката у судовому засіданні слід відмовити.
Отже, керуючись згаданими вище критеріями, що визначені частинами 4-7, 9 статті 129 ГПК України, враховуючи наведені обставини щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт  адвокатом відповідача щодо представництва інтересів останнього у дані справі у суді апеляційної інстанції, заперечення позивача, апеляційний господарський суд використовуючи свої дискреційні повноваження, прийшов до висновку, що обґрунтованим та співмірними є розмір витрат АТ Акціонерного товариства "Житомиробленерго" на професійну правничу допомогу адвокату за Договору №1 про надання правничої допомоги № 1 від 02 січня 2019 року та додаткової угоди №77 від 08.05.2025 до нього із урахуванням часу здійснення представництва у суді апеляційної інстанції та обсягу виконаних робіт (наданих послуг) у  сумі 5000,00 грн 
В стягненні 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу суд апеляційної інстанції відмовляє заявнику. 
Таким чином, заяву Акціонерного товариства "Житомиробленерго" -  адвоката Приведьона В.М. про стягнення судових витрат (вх.2172/25 від 13.05.2025) слід задоволити частково. 
Відповідно з  позивача на користь відповідача підлягає до стягнення 5000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.
На виконання даної додаткової постанови слід видати наказ, видачу якого доручити Господарському суду  Житомирської області. 
Щодо доводів та обґрунтувань позивача у запереченнях на заяву про стягнення судових витрат колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Як уже зазначалося, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
Слід зазначити, що застосування механізму "попереднього визначення судових витрат" фактично забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити їх неспівмірність, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а тому забезпечує дотримання принципу змагальності.
Разом з тим, Господарський процесуальний кодекс України визначає певні етапи механізму розподілу судових витрат, а саме урегульовує, що з метою їх розподілу (у тому числі і на правничу допомогу) зацікавлена сторона повинна спочатку з першою заявою по суті спору подати попередній їх розрахунок, а у процесі розгляду справи (до закінчення судових дебатів) зробити заяву про компенсацію, із одночасним наданням відповідних доказів понесених витрат або подати такі докази протягом п`яти днів після судового рішення. Недотримання процесуальних вимог щодо кожного з етапів має відповідний наслідок - можливу відмову у їх розподілі. Безпосередньо відмова (при відсутності попереднього розрахунку) застосовується судом із використанням дискреційних повноважень, оскільки у статті передбачене модальне дієслово: "може".
Згідно з правилами частини 2 статті 42 ГПК України, учасники справи (серед іншого) зобов`язані: подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Отже, усі докази, які підтверджують заявлені вимоги, мають бути подані позивачем у визначені процесуальними нормами строки, а неможливість подання доказів у такі строки повинна бути письмово доведена позивачем до суду та належним чином обґрунтована.
Так, відповідно до правил частини 1 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. 
Згідно  частини 3 вказаної  статті попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Апеляційним судом встановлено, що відповідач у відзиві на апеляційну скаргу від 20.03.2025 зазначив про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Товариство очікує понести в зв`язку із розглядом справи складається з витрат на правничу допомогу яка включає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду тощо орієнтовно в сумі 10 000 грн.
В даному випадку, відповідачем у встановленому ГПК України порядку заявлено про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на надання правничої допомоги у суді апеляційної інстанції.
Разом з тим, частиною 8 статті 129 ГПК України, визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.
Відповідно, після постановлення судом апеляційної інстанції судового рішення у даній справі відповідач протягом п`яти днів  подав до суду відповідну заяву.
Відтак, передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.
Згідно  частини 1 статті 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог . 
Відповідачем у відзиві, серед іншого, повідомлено, що остаточний розрахунок судових витрат, разом із відповідними документами, що підтверджують зазначені витрати, в тому числі докази щодо обсягу наданих адвокатами послуг та їх вартості, буде надано за результатами судового розгляду справи, у порядку передбаченому ст. 129 ГПК України.
У даному випадку у відповідача не виникало необхідності подавати відповідні докази разом із відзивом, так як така можливість у нього після  ним було після ухвалення рішення по суті позовних вимог . 
Таким чином, доводи позивача в запереченнях щодо порушення відповідачем ч.4. ст.80 та ч.1 ст.221 ГПК України  про не вказання відповідачем поважних причин, які свідчать про неможливість подачі відповідних доказів разом з відзивом є безпідставними.
Також, в запереченнях позивачем наголошено, що «Додаткова угода №77 від 08.05.2025 до договору про надання правничої допомоги №1 від 02.01.2019 взагалі укладена після розгляду справи в суді апеляційної інстанції».
Вказані обґрунтування оцінюють апеляційним судом критично, так як постанову по суті розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Промзв`язок" на рішення Господарського суду Житомирської області від 17.01.2025 у справі №906/656/24  ухвалено судом 08.05.2025, а відтак, усі Акти, Додаткові угоди чи інші документи, що випливають з Договору №1 про надання правничої допомоги № 1 від 02.01.2019 згідно домовленостей сторін, зокрема, зазначених у пункті 4.1. Договору, де на визначення  розміру гонорару Адвоката, серед іншого, впливають і результати  вирішення спірних правовідносин, укладаються сторонами після постановлення відповідних судових рішень по суті спору.
Доводи позивача щодо невідповідності документу - Ордеру, яким уповноважено адвоката відповідача Приведьона В.М. здійснювати представництво інтересів Акціонерного товариства "Житомиробленерго" вимогам Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Положенню про ордер на надання правничої допомоги (нова редакція), затверджене рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 №41  також не приймаються колегією суддів до уваги.
Позивач за зазначає, що під час апеляційного провадження у справі №906/656/24 адвокат Приведьон В.М. до відзиву на апеляційну скаргу додавав ордер Серія АМ № 1108975 від 11.12.2024 про надання правничої допомоги, де у графі «Назва органу, в якому надається правнича допомога» зазначено: «у всіх судах України». Тобто, ордер був виданий адвокатом Приведьоном В.М. до дати відкриття апеляційного провадження у справі №906/656/24, без зазначення назви суду та конкретної справи, при тому, що до суду першої інстанції вищевказаний ордер не подавався.
При цьому, посилається на постанову Верховного Суду від 19.08.2024 № 591/6387/21, вказуючи про правовий висновок Касаційного господарського суду.
Колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду при цьому уточнює, що вказана постанова ухвалена Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду.
В спростування наведеного, апеляційний господарський суд зазначає, що згідно ч.2 ст. 26 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер – це письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. 
Положенням про ордер на надання правничої допомоги (нова редакція), затверджене рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41 із змінами та доповненнями (далі по тексту постанови також - Положення), встановлено єдині для всіх адвокатів України правила виготовлення, оформлення, зберігання, обліку ордера.
Згідно пункту 12.4  Положення Ордер містить реквізити,  зокрема, назву органу, у якому надається правнича допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо);
Згідно пункту 2 частини 1 вказаної статті Закону під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики  та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги, зокрема: 2) представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.
Таким чином, виходячи із зазначених положень Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», пункту 12.4  Положення про ордер на надання правничої допомоги, в якому чітко наведено приклади щодо зазначення назви органу, якому надається правова допомога, зазначення у Ордері від 11.12.2024 про надання правничої допомоги відповідачу адвокатом Приведьон В.М. «у всіх судах України», розуміються усі судові органи України, незалежно від юрисдикції; судочинство в Україні здійснюється виключно судами, будь яких інших органів влади, яким делеговано функції здійснення правосуддя в Україні не має.
Згідно статті 124 Конституції України Правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.
Відтак, посилання позивача у запереченнях на згадані правові висновки Верховного Суду, зокрема, у справі №591/63787/21 є безпідставне, так як колегію суддів не встановлено, що у зазначеній справі і у даному випадку спори між сторонами є релевантними, що заслуговують на увагу.
Ордер про надання правничої допомоги може видаватися уповноваженими особами, чи органами як для здійснення представництва в одному конкретному суді, місцевому, апеляційній чи  касаційній інстанції, або із зазначенням назв судів всіх інстанції у будь який час, до відкриття провадження у справі, під час розгляду спору по суті, на будь якій стадії врегулювання спірних правовідносин, оскільки адвокат згідно Договору може виконувати будь які доручення Клієнта що пов`язані із наданням правничої допомоги у всіх справах, які пов`язані із захистом прав та законних інтересів Довірителя.
Твердження позивача, що один ордер не можна використовувати в різних судах. Ордер видається на конкретну справу та конкретний суд, і його не можна використовувати повторно для представництва в інших справах або інших судових інстанцій є помилковим, та є власною оцінкою позивача  з урахуванням розуміння положень чинного законодавства.
Отже, наведені позивачем в запереченні від 10.06.2025 на заяву про стягнення судових витрат у справі №906/656/24 підстави для відмови у задоволенні заяви відповідача, не вплинули на оцінку апеляційним судом доказів під час її розгляду.
Тоді як враховано обґрунтування позивача, що заявлений  відповідачем розмір витрат не відповідає критерію розумності їхнього розміру, що стало підставою для задоволення заяви відповідача частково.
Керуючись ст. ст. 126, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -
УХВАЛИВ:
1. Заяву представника відповідача - Акціонерного товариства "Житомиробленерго" -  адвоката Приведьона В.М. про стягнення судових витрат (вх.2172/25 від 13.05.2025) - задоволити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Промзв`язок" (42700, Сумська область,  місто Охтирка, вул. Перемоги, будинок 127, код ЄДРПОУ 33977658) на користь Акціонерного товариства "Житомиробленерго" (10008, Житомирська область, місто Житомир, вул. Косенка Віктора, будинок 32/8, код ЄДРПОУ 22048622) 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень) - витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.
3. Видати наказ.  Видачу наказу доручити Господарському суду  Житомирської області.
4. У задоволенні заяви представника відповідача - Акціонерного товариства "Житомиробленерго" -  адвоката Приведьона В.М. про стягнення судових витрат (вх.2172/25 від 13.05.2025)  у сумі 5000,00 грн - відмовити. 
5. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду  у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
6. Справу №906/656/24 повернути  Господарському суду Житомирської області.

Додаткова повна постанова складена   "12" червня 2025 р.

Головуючий  суддя                                                                      Юрчук М.І. 

Суддя                                                                                              Тимошенко О.М.

Суддя                                                                                              Крейбух О.Г.