ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/551/25	
                                                                                            (суддя Петренко О.С., м. Кропивницький)
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Шальєвої В.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року у справі №340/551/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку, 
                                           
                                                               ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 29 січня 2025 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області згідно з яким просить:
1) визнати протиправним та скасувати п.1 наказу ГУ НП в Кіровоградській області від 13.01.2025 №65 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських БПОП (стрілецький) ГУНП в Кіровоградській області", щодо застосування до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Кіровоградській області – ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби;
2) визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Кіровоградській області від 17.01.2025 №49 о/с "По особовому складу" /зі змінами внесеними наказами ГУНП в Кіровоградській області від 24.01.2025 №73о/с та від 27.01.2025 №76 о/с/, згідно з п. 6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції;
3) визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Кіровоградській області від 24.01.2025 №73 о/с "По особовому складу";
4) визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Кіровоградській області від 27.01.2025 №76 о/с "По особовому складу";
5) зобов`язати Головного управління НП в Кіровоградській області поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора взводу №2 роти №1 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Кіровоградській області з 29.01.2025;
6) стягнути з ГУНП в Кіровоградській області середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29.01.2025;
7) допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вважає оскаржені накази протиправними, оскільки його звільнення відбулось протиправно, позивач з поважних та незалежних від нього причин, не зміг виконати Наказ від 30.12.2024 року про відрядження в передбачені ним терміни. 
Крім того, до складу дисциплінарної комісії було призначено особу, що була заінтересована у результатах розслідування. 
Також посилається на безпідставність застосування до нього найсуворішого дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції.   
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року, у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволені позову відмовлено повністю.
Вирішуючи спірні правовідносини суд першої інстанції виходив з того, що дії позивача, які стали предметом дослідження під час проведення службового розслідування, свідчать про порушення ним присяги поліцейського, а відтак грубого порушення службової дисципліни.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, оскаржив його в апеляційному порядку, з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.
В апеляційній скарзі зазначає про те, що не доведення йому «в повній мірі» наказу від 30.12.2024 року про відрядження та незафіксування його відмови його виконати; ненадання судом першої інстанції оцінки поясненням представника позивача наданим у відповіді на відзив щодо хибності «тверджень дисциплінарної комісії, викладених на арк. 44 Висновку»; невиконання зазначеного наказу не вказує на достатність складу дисциплінарного проступку; позивач з 02.01.2025 року знаходився на лікуванні, а тому з поважних причин не міг виконати наказ від 30.12.2024 р, проте судом не було надано «кваліфіковану та справедливу оцінку» цьому; позивача не було ознайомлено з висновками службового розслідування протягом п`яти днів; наявність сумнівів в об`єктивності заступника начальника ГУНП в Кіровоградській області Сагаля О.В., який «приймав участь у діяльності комісії з наперед сформованим рішенням»; суд першої інстанції не надав належної оцінки певним фактам та доказам; позивачу не відомі його функціональні обов`язки; безпідставність застосування крайнього заходу дисциплінарного впливу.      
Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, відповідач просить у задоволені апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає про необґрунтованість апеляційної скарги та відсутності підстав для її задоволення. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що майор поліції ОСОБА_1 проходив службу на посаді інспектора взводу №2 роти №1 батальйону поліції особливого призначення /стрілецький/ ГУНП в Кіровоградській області.
30.01.2025 до ГУНП в Кіровоградській області надійшов рапорт заступника начальника ГУНП в Кіровоградській області підполковника поліції ОСОБА_2 про можливого вчинення поліцейськими дисциплінарних проступків (т.1, а.с.25).
06.01.2025 Головним управління Національної поліції в Кіровоградській області було видано наказ № 18 про призначення відносно позивача службового розслідування щодо невиконання останнім наказу ГУНП в Кіровоградській області від 30.12.2024 № 852 о/ с дск "Про відрядження поліцейських БОПП ГУНП в Кіровоградській області до складу сил та засобів в ОСУВ "Хортиця" (т.1, а.с.27-29).
За висновками службового розслідування від 13.01.2025 зазначено про порушення позивачем вимог п.п.1,2 ч.1 ст.18, ч.1 ст.64 Закону України "Про Національну поліцію", п.1,4 ч.3 ст.1, ч. 1 ст.5 Дисциплінарного статуту НПУ, пп.1,2 п.1 розд. VII Положення про підрозділи поліції особливого призначення, пп. 1,2,3 п.1 розд.VI Положення про батальйон поліції особливого призначення /стрілецький/ ГУНП в Кіровоградській області, п.1 наказу ГУНП в Кіровоградській області від 30.12.2024 №852 о/с дск "Про відрядження поліцейських батальйону поліції особливого призначення /стрілецький/ ГУНП в Кіровоградській області до складу сил та засобів ОСУВ "Хортиця", що полягає у свідомому ігноруванні вимог службової дисциплін, Присяги поліцейського, невиконанні наказу, не вибутті у відрядження.
Наказом Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 13 січня 2025 року №65 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських БПОП /стрілецький/ ГУНП в Кіровоградській області" за результатами службового розслідування вирішено застосувати до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції (т.1, а.с.179).
17.01.2025 начальником ГУНП в Кіровоградській області видано наказ № 49 о/с, яким на реалізацію наказу ГУНП в Кіровоградській області від 13.01.2025 № 65, позивача було звільнено 22.01.2025 року зі служби в поліції на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (т.1, а.с.51).
24.01.2025 начальником ГУНП в Кіровоградській області видано наказ №73 о/с, яким внесено зміни в наказ від 17.01.2025 року за №49 о/с, змінено цифри та слова "22 січня 2025 року" на цифри та слова "25 січня 2025 року"(т.1, а.с.52).
27.01.2025 начальником ГУНП в Кіровоградській області видано наказ №76 о/с, яким внесено зміни в наказ від 17.01.2025 року за №49 о/с, змінено цифри та слова "25 січня 2025 року" на цифри та слова "28 січня 2025 року"(т.1, а.с.55).
Правомірність та обґрунтованість вказаних наказів відповідача, поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку є предметом спору переданого на вирішення суду.
Вирішуючи спірні відносини між сторонами та відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що з огляду на встановлені ним обставини, висновки службового розслідування є обґрунтованими та такими, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а отже підстави для визнання протиправними та скасування оскаржених наказів та поновлення позивача на посаді відсутні.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються   Законом України “Про Національну поліцію” від 02.07.2015   №580-VIII   (далі - Закон України №580-VIII).
За приписами   статті 1 Закону України №580-VIII   Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
Завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або в наслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (стаття 2 Закону № 580-VІІІ).
При цьому, відповідно до частини першої   статті 18 Закону України №580-VIII   поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень   Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Згідно з частинами першою та другою статті   19 Закону України №580-VIII   у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження встановлено   Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим   Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII   (далі - Дисциплінарний статут). Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським   Конституції   і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно з пунктами 4, 5 статті 3 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених   статтею 18 Закону України “Про Національну поліцію”, зобов`язує поліцейського, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Розділом ІІІ Дисциплінарного статуту передбачено порядок накладення дисциплінарного стягнення.
Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених   Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
При цьому, за приписами статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Частинами першою-третьою статті 13 Дисциплінарного статуту визначено, що   дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Статтею 14 Дисциплінарного статуту встановлено порядок проведення службового розслідування, відповідно до якої службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Відповідно до частини четвертої вказаної статті Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед   законом   незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Згідно з частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807, затверджено   Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Наказ №893).
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ   Наказу №893 службове розслідування призначається за письмовим   наказом   керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про: внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення.
Розділом V Порядку №893 зокрема, визначено що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
У разі перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці, що підтверджено документально (далі - відсутність на службі за вагомих обставин), час відсутності його на службі не зараховується до строку проведення службового розслідування, про що видається наказ про відсутність на службі за вагомих обставин за підписом особи, яка призначила службове розслідування.
Службове розслідування має встановити:
наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;
наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;
ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;
обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;
відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
вид і розмір заподіяної шкоди;
причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Письмові клопотання поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, про отримання і долучення до матеріалів службового розслідування документів, отримання додаткових пояснень від інших осіб подаються голові або членам дисциплінарної комісії в межах строку проведення службового розслідування.
Голова дисциплінарної комісії впродовж п`яти робочих днів з моменту отримання такого письмового клопотання вивчає його обґрунтованість, за результатами вивчення в межах строку проведення службового розслідування приймає рішення про його задоволення або про відмову в задоволенні, про що інформує поліцейського, який подав таке клопотання.
Розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.
Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом:
одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;
одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи;
отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.
У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні або письмові пояснення (у тому числі з накладанням електронного цифрового підпису) щодо відомих їм відомостей про діяння, яке стало підставою для призначення службового розслідування.
Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.
У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди на обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних.
Пояснення поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб може фіксуватися на бланку пояснення, зразок якого наведена в додатку до цього Порядку.
Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває під вартою, здійснюється через адміністрацію місця ув`язнення шляхом його повідомлення про необхідність надіслати пояснення на зазначену дисциплінарною комісією адресу.
Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває на чергуванні або патрулюванні, здійснюється лише після закінчення ним чергування, патрулювання або заміни його іншим поліцейським, а від поліцейського, який перебуває у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, - після його протверезіння.
Письмове пояснення підписують особа, яка отримувала пояснення, та особа, яка надала пояснення, із зазначенням дати його надання.
Якщо поліцейський, викликаний на засідання дисциплінарної комісії, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що належно повідомлений. У цьому разі засідання дисциплінарної комісії проводиться без його участі, а поліцейський вважається таким, що відмовився від надання пояснень.
Відповідно до розділу VI Порядку №893 висновок службового розслідування є підсумковим документом службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника. Враховуючи думку членів дисциплінарної комісії та на підставі поданих матеріалів службового розслідування уповноважений керівник може прийняти рішення про накладення на поліцейського іншого виду дисциплінарного стягнення, що відрізняється від запропонованого дисциплінарною комісією.
На підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Отже, з наведених  норм законодавства вбачається, що єдиною підставою для застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, зокрема, у вигляді звільнення зі служби у поліції, є відповідний наказ начальника, прийнятий на підставі висновку службового розслідування, яке проводиться з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи наступні обставини. 
Так, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із служби в поліції за порушення наказу ГУНП в Кіровоградській області від 30.12.2024 № 852 о/с дск, згідно з яким, на виконання вимог службового листа Національної поліції України від 29.12.2024 № 1288 дск, з метою виконання у взаємодії з ОШБ НПУ "Лють" бойових (спеціальних) завдань з відсічі збройної агресії проти України в порядку взаємодії підрозділів поліції зі Збройними Силами України, особовий склад БПОП (стрілецький), з 30.12.2024 до особливого розпорядження (не більше 180 діб), позивача відряджено до складу сил та засобів ОСУВ "Хортиця" в підпорядкування ОШБ НПУ "Лють", оскільки позивач 30.12.2024 у відрядження не вибув та на нове місце дислокації підрозділу у Донецькій області не прибув.
При цьому, як правильно з`ясовано судом першої інстанції, 01.01.2025 в актовій залі ГУНП в Кіровоградській області окремим поліцейським БПОП (стрілецький) ГУНП в Кіровоградській області керівництвом ГУНП в Кіровоградській області доводилися вимоги наказу ГУНП в Кіровоградській області від 30.12.2024 № 852 о/с дск, під час якого здійснювалася відеофіксація на портативний відеореєстратор УГІ ГУНП в Кіровоградській області, тобто фактично було повторно доведено вимоги листа Національної поліції України від 29.12.2024 № 1288 дск, відповідно до якого БПОП (стрілецький) ГУНП в Кіровоградській області у зв`язку зі службовою необхідністю, з 30.12.2024 має бути передислокований на територію Донецької області для подальшого виконання службових завдань, оголошені раніше (29.12.2024) командиром БПОП (стрілецький) підполковником поліції ОСОБА_3 особовому складу підрозділу, та аналогічного за змістом усного наказу останнього.
Згідно з даними відеозапису, 01.01.2025 у період часу з 12:08 по 13:20 у приміщенні актової зали ГУНП в Кіровоградській області заступниками начальника ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 та підполковником поліції ОСОБА_5 до поліцейських БПОП (стрілецький), а саме: ОСОБА_1 та іншим зачитано та доведено вимоги наказу ГУНП в Кіровоградській області від 30.12.2024 № 852 о/с дск на наказу № 76 дск/ВС ЗБ ДПОП ОШБ "Лють" від 30.12.2024, а також роз`яснено про настання дисциплінарної відповідальності за невиконання вимог вказаного наказу.
Згідно з вищевказаного наказу, позивач повинен був відбути у відрядження разом з іншими поліцейськими БПОП ГУНП в Кіровоградській області для виконання завдань у Донецькій області.
Вказані обставини обізнаності позивача з наказом від 30.12.2024 року, також підтверджуються поясненнями позивача наданими під час службового розслідування та опитаних в рамках службового розслідування осіб. 
Доводи позивача викладені в апеляційній скарзі про не доведення йому «в повній мірі» наказу від 30.12.2024 року про відрядження, наявність вказаних обставин не спростовують та не свідчать про незрозумілість вказаного наказу позивачу яка б перешкоджала його виконанню.
Також, суд першої інстанції враховуючи фактичне невибуття позивача у зазначене відрядження та аналізуючи пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надані під час службового розслідування, згідно з якими ОСОБА_1 , та деякі інші поліцейські відмовилися їхати до Донецької області, дійшов обґрунтованого висновку про умисне невиконання позивачем зазначеного наказу та порушення тим самим пунктів п.п.1,2 ч.1 ст. 18, ч.1 ст.64 Закону України "Про Національну поліцію", п.1,4 ч.3 ст.1, ч. 1 ст.5 Дисциплінарного статуту НПУ, пп.1,2 п.1 розд. VII Положення про підрозділи поліції особливого призначення, пп. 1,2,3 п.1 розд.VI Положення про батальйон поліції особливого призначення /стрілецький/ ГУНП в Кіровоградській області, п.1 наказу ГУНП в Кіровоградській області від 30.12.2024 №852 о/с дск "Про відрядження поліцейських батальйону поліції особливого призначення /стрілецький/ ГУНП в Кіровоградській області до складу сил та засобів ОСУВ "Хортиця", що полягає у свідомому ігноруванні вимог службової дисциплін, Присяги поліцейського, невиконанні наказу, невибутті у відрядження
Колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача, на те, що він з 02.01.2025 року знаходився на лікуванні, а тому з поважних причин не міг виконати зазначений наказ від 30.12.2024 р про відрядження, оскільки навіть після отримання медичної допомоги позивач дій щодо його виконання не вчинив. 
Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи позивача про хибність «тверджень дисциплінарної комісії, викладених на арк. 44 Висновку» та те, що невиконання зазначеного наказу не вказує на достатність складу дисциплінарного проступку, оскільки такі твердження не ґрунтуються на фактичних обставинах справи. 
Крім того, слід зазначити про те, що твердження позивача про те, що його не було ознайомлено з висновками службового розслідування протягом п`яти днів не впливають на правильність висновків службового розслідування та не свідчать проте, що ця обставина вплинула на права позивача. 
Не є такими, що заслуговують на увагу доводи позивача про наявність у нього сумнівів в об`єктивності заступника начальника ГУНП в Кіровоградській області Сагаля О.В., який «приймав участь у діяльності комісії з наперед сформованим рішенням», оскільки позивач під час проведення службового розслідування жодних заперечень з цього приводу не заявляв. Сам факт наявності таких сумнівів не свідчить про необ`єктивність заступника начальника ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 . Твердження про наявність наперед сформованого рішення не ґрунтується на об`єктивних обставинах справи. 
Отже враховуючи викладене, з урахуванням особливостей проведення службових розслідувань в період воєнного часу, колегія суддів зробила висновок про відсутність порушень у діях дисциплінарної комісії під час проведення службового розслідування відносно позивача.
Також колегія суддів вважає, необхідним зазначити, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. Одночасно з цим, застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в Національній поліції України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Аналогійний правовий висновок зроблено Верховним  Судом під час вирішення подібних правовідносин та викладено у постанові від 09.02.2022р. у справі № 160/12290/20.
В матеріалах службового розслідування наявні документи які містять данні, що  характеризують позивача та його роботу в поліції, а отже дисциплінарної комісією було враховано цю інформацію при визначенні виду дисциплінарного стягнення. 
Оцінюючи усі фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час її розгляду справи, приймаючи до уваги наведені норми чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами у цій справі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість застосування до позивача стягнення за дисциплінарний проступок у вигляді звільнення, та відсутності підстав для задоволення позову. 
Отже, аналіз наведених обставин дає підстави для висновку, що своїми діями, які знайшли відображення у висновку службового розслідування, позивачем порушено службову дисципліну, недотримано вимоги нормативних актів перелічених в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності, що робить неможливим його подальшу службу в органах національної поліції.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваних   наказів   відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений   законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні підстави для визнання протиправними та скасування спірних наказів.
Оскільки  інші позовні вимоги в тому числі вимога про поновлення позивача на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування   наказів   про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, відтак підстави для їх задоволення також відсутні.
Така правова позиція узгоджується з висновком Верховного Суду, який викладений у постановах №120/860/19а, № 824/355/17-а, № 806/2555/17, № 826/18834/15, № 815/2443/16, № 816/604/17.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (частина перша   статті 9 КАС України).
Приймаючи рішення у справі суд враховував, що вчинення позивачем дисциплінарного проступку підтверджено наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами, що стало підставою для застосування дисциплінарного стягнення саме у виді звільнення зі служби в поліції.
Працівник поліції, керуючись Присягою, відповідно до службового обов`язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе моральне зобов`язання бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби.
Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції та не допускати неправомірну поведінку, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.
Щодо інших доводів, викладених в апеляційній скарзі, слід зазначити наступне.
Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.
Крім того, відповідно до п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 справа «Руїз Торіха проти Іспанії» суд наголошує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції і зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Під час розгляду справи суд першої інстанції дослідив та правильно вирішив усі основні питання віднесені на його розгляд та аргументи позивача, тому підстав для повторного вирішення цих аргументів у зв`язку з їх викладенням в апеляційній скарзі немає, а всі інші аргументи апеляційної скарги серед яких посилання на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки певним фактам та доказам та позивачу не відомі його функціональні обов`язки не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновки суду викладені в оскарженому рішенні. 
Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Зазначений обов`язок відповідач виконав. 
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення  без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

                                                               ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року у справі №340/551/25 – без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
                    Повне судове рішення складено 20 серпня 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва