ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" червня 2025 р.           Справа№ 911/2161/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Коробенка Г.П.
суддів:            Сибіги О.М. 
          Тищенко А.І. 
 
за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.
за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 17.06.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологічно-виробниче підприємство "Авалон ЛТД"
на рішення Господарського суду Київської області 
від 06.11.2024 (повний текст складено та підписано 03.02.2025)
у справі №911/2161/24 (суддя Т.П. Карпечкін)
за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологічно-виробниче підприємство "Авалон ЛТД"
про стягнення 426 458,19 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Квартирно-експлуатаційний відділ міста Біла Церква звернувся до Господарського суду Київської області з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю “Екологічно-виробниче підприємство "Авалон ЛТД" про стягнення 426 458,19 грн.
Позовні вимоги обгрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань зі сплати грошових сум відповідно до п. 2.1.5 договору № 536 від 08.08.2016 зі змінами та доповненнями, що призвело до понесення позивачем збитків у вигляді додаткових витрат, спричинених порушенням зобов`язання відповідачем.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 06.11.2024 позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Екологічно-виробничепідприємство "Авалон ЛТД" на користь Квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква 426 458,19 грн відшкодування витрат на сплату штрафних санкцій за порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання - земельного податку з юридичних осіб та 5 117,50 грн  витрат по сплаті судового збору.
Приймаючи оскаржуване рішення суд встановив, що відповідачем не вжито усіх заходів, необхідних для належного виконання зобов`язання, яке він прийняв на себе за умовами пп. 2.1.5 п. 2.1 Договору, що є підставою для застосування передбачених Договором господарських санкцій.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Екологічно-виробниче підприємство "Авалон ЛТД" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 06.11.2024 у справі №911/2161/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалене місцевим судом з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. При цьому скаржник стверджує, що:
- поза увагою суду залишено те, що у позивача в силу імперативності норм Податкового кодексу України виникає обов`язок самостійно здійснювати сплату земельного податку. Виходячи зі змісту положень укладеного договору та норм податкового законодавства України, першочерговий обов`язок зі сплати плати за землю, повністю покладено позивача, як безпосереднього і єдиного землекористувача земельної ділянки за кадастровим номер 3224986600:03:001:0015, але з подальшою компенсацією цих витрат відповідачем;
- матеріали справи не містять інформації про те, що ГУ ДПС у Київській області було застосовано штраф саме за земельною ділянкою за кадастровим номер 3224986600:03:001:0015, як і не було доведено позивачем того, що у нього відсутні будь які інші земельні ділянки до яких контролюючим органом могли бути застосовані штрафні санкції за несвоєчасне виконання позивачем як платником земельного податку і фактичним користувачем плати за землю, що випливає із імперативних норм податкового законодавства України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг, заяв та клопотань сторін

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2025 апеляційну скаргу у справі №911/2161/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Тарасенко К.В., Кравчук Г.А.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2025, у зв`язку з перебуванням суддів Тарасенко К.В. та Кравчука Г.А. у відпустках, призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/2161/24.
Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 25.02.2025, справу №911/2161/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Сибіга О.М., Тищенко А.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Екологічно-виробниче підприємство “Авалон ЛТД” на рішення Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі № 911/2161/24 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги. Витребувано матеріали справи №911/2161/24 у Господарського суду Київської області.
21.03.2025 до суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.
26.03.2025 матеріали справи №911/2161/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від  26.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологічно-виробниче підприємство "Авалон ЛТД" на рішення Господарського суду Київської області  від 06.11.2024 у справі № 911/2161/24. Судове засідання призначено на 28.04.2025.
Розгляд справи відкладено на 28.05.2025.
06.05.2025 через підсистему “Електронний суд” від позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яке суд задовольнив ухвалою від 19.05.2025.
У судовому засіданні 28.05.2025 оголошено перерву до 17.06.2025.
У судовому засіданні 17.06.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання 17.06.2025 з`явився представник позивача, який надав свої пояснення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом доставки процесуальних документів до Електронного кабінету, що підтверджується довідкою від 06.06.2025.
Відповідно до частини п`ятої статті 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС) у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Оскільки явка представників сторін у судове засідання не була визнана обов`язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення відповідача про місце, дату і час судового розгляду, враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологічно-виробниче підприємство "Авалон ЛТД" за відсутності представника відповідача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

08.08.2016 між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Біла Церква (далі - Сторона-1, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Екологічно-виробниче підприємство "Авалон ЛТД" (далі - Сторона-2, відповідач) укладено договір № 536 (далі - договір), згідно умов якого, позивач зобов`язався за умови сприяння та підтримки відповідача протягом визначеного в договорі строку, надавати за плату послуги з вирощування сільськогосподарської продукції на земельній ділянці, що є власністю Держави та належить Квартирно-експлуатаційному відділу м. Біла Церква на підставі Державного акта на право постійного користування землею серії Б № 027573 від 1978 року відповідачу, а відповідач - оплачувати надані послуги згідно умов цього договору. Площа посівів становить 1868 га згідно акта обстеження земельної ділянки, який є невід`ємною частиною договору.
Факт передачі майна в користування підтверджується підписаним сторонами Актом обстеження земельної ділянки до Договору № 536 від 08.08.2016.
Відповідно до підпункту 2.1.5 пункту 2.1 Договору в редакції Додаткової угоди № 6 від 01.10.2020 Сторона-2 сплачує (компенсує) земельний податок шляхом щомісячного (до 10 числа поточного місяця) перерахування грошових коштів згідно розрахунку до “Податкової декларації з плати за землю” на поточний рік. У разі несвоєчасної сплати (компенсації) земельного податку з вини Сторони-2, Сторона-2 сплачує (компенсує) Стороні-1 усі пов`язані з несвоєчасною сплатою (компенсацією) земельного податку штрафи, інші обов`язкові платежі, передбачені законодавством України.
На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст. 20 та п.75.1 ст.75, ст. 76, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102, пунктом 69.9 статті 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України Відділом адміністрування рентної плати та екологічного податку, місцевих податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Київській області проведено камерну перевірку щодо порушення термінів сплати земельного податку з юридичних осіб, за результатами якої складено Акт від 11.04.2024 № 24153/10-36-04-01/8167863, в якому встановлено що Квартирно-експлуатаційний відділ міста Біла Церква (код ЄДРПОУ 08167863) на порушення п.57.1 ст.57, п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України порушено терміни сплати узгодженого податкового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб за 2022 та 2023 роки.
Відповідно до протоколу засідання комісії ГУ ДПС у Київській області з питань розгляду заперечення Квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква (код ЄДРПОУ 08167863) на порушення п.57.1 ст.57, п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України було оформлено Податкове повідомлення-рішення від 09.05.2024 № 23525/0401, яким за порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання - земельного податку з юридичних осіб, нараховано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) визначену п. 57.1 ст. 57 та п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, а саме: на підставі п.п. 20.1.4, п. 20.1 ст. 20. п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75, у порядку п. 76.3 ст. 76, п. 102.1 ст. 102, п. 120.1 ст.120, п. 69 ст. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України за затримку сплати земельного податку з юридичних осіб за 2022 та 2023 роки Квартирно-експлуатаційному відділу міста Біла Церква нараховано штраф у сумі 426     458,19 грн.
Квартирно-експлуатаційним відділом міста Біла Церква штрафні зобов`язання сплачені платіжними інструкціями: № 286 від 20.05.2024 на 300 000,00 грн.; № 288 від 24.05.2024 на 126 458,19 грн., всього 426 458,19 грн.
За доводами позивача, несвоєчасна сплата земельного податку Квартирно-експлуатаційним відділом міста Біла Церква, а в подальшому отримання штрафних санкцій, сталось внаслідок неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю “Екологічно-виробниче підприємство “АВАЛОН ЛТД” умов п. 2.1.5 Договору № 536 від 08.08.2016, включеного до Договору Додатковою угодою № 6 від 01.10.2020.
13.06.2024 року Квартирно-експлуатаційний відділ міста Біла Церква звернувся з претензією до Товариства з обмеженою відповідальністю “Екологічно-виробничепідприємство “АВАЛОН ЛТД” з вимогою компенсувати сплачені штрафні санкції, пов`язані з несвоєчасною сплатою земельного податку в сумі 426 458,19 грн. Претензію відповідач отримав 20.06.2024, однак залишив її без відповіді та задоволення.
У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача понесених витрат на сплату штрафних санкцій перед податковим органом в сумі 426 458,19 грн, спричинених несвоєчасною сплатою (компенсацією) відповідачем земельного податку.
Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач посилається на відсутність підстав для компенсації сплаченого позивачем податкового штрафу, оскільки відповідне податкове зобов`язання стосувалось позивача і порушене саме ним. Відповідач стверджує, що саме позивач є платником земельного податку, тому зобов`язаний був самостійно виконувати відповідне податкове зобов`язання, відповідно і нести відповідальність за його порушення, а з відповідача може вимагати лише подальшої компенсації сум земельного податку.
При цьому, відповідач зауважив, що в рамках господарських спорів у справі №911/399/23 та у справі №911/2953/23 позивач притягав відповідача до відповідальності за порушення строків компенсації земельного податку.
Також, відповідач зазначає про відсутність доказів, що сплата спірного податкового штрафу відбулася саме за земельною ділянкою, на якій сторони разом здійснюють спільний обробіток землі (кадастровий номер 3224986600:03:001:0015). Матеріали справи не містять доказів направлення на адресу відповідача розрахунків до “Податкової декларації з плати за землю” на 2022-2023 роки.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів сторін

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані позивачем пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з такого.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до частин першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно зі статтями 11, 629 Цивільного кодексу України, договір є однією із підстав виникнення зобов`язань та обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.
Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною.
Згідно зі ст. 226 Господарського кодексу України Учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.
Судом встановлено, що факт та умови порушення зобов`язання щодо сплати узгодженого податкового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб за 2022 та 2023 роки досліджені та встановлені по суті у справі Господарського суду Київської області № 911/2953/23, у якій рішенням суду від 22.02.2024 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Екологічно-виробниче підприємство “АВАЛОН ЛТД”  на користь Квартино-експлуатаційного відділу м. Біла Церква 266 489,56 грн пені за несвоєчасну компенсацію земельного податку згідно підпункту 2.1.5 договору № 536 за період з 11.11.2022 по 10.09.2023 (за зобов`язаннями з липня 2022 по серпень 2023 включно).  Також, в ході розгляду наведеної справи відповідачем визнано та сплачено самостійно суми компенсації земельного податку згідно підпункту 2.1.5 договору № 536 за період з 11.11.2022 по 10.09.2023 (за зобов`язаннями з липня 2022 по серпень 2023 включно.
Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано виснував, що встановлені у справі №911/2953/23 обставини підтверджують факт прострочення відповідачем виконання зобов`язання з компенсації земельного податку згідно підпункту 2.1.5 договору № 536 за період з 11.11.2022 по 10.09.2023 (за зобов`язаннями з липня 2022 по серпень 2023 включно).
Суми щомісячної компенсації земельного податку, що повинні бути сплачені на виконання пп. 2.1.5 п. 2.1 Договору, підтверджуються розділом III Податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності).
За наведених обставин, оскільки, відповідач своєчасно не здійснював компенсацію земельного податку, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про те, що нарахований позивачу податковий штраф за несвоєчасну сплату земельного податку перебуває у безпосередньому наслідковому зв`язку з порушеннями відповідачем пп. 2.1.5 п. 2.1 договору, що має наслідком застосування визначених у відповідному пп. 2.1.5 п. 2.1 договору в редакції додаткової угоди № 6 від 01.10.2020 наслідків – сплати відповідачем (компенсації) позивачу усіх пов`язаних з несвоєчасною сплатою (компенсацією) земельного податку штрафів та інших обов`язкових платежів, передбачених законодавством України.
Щодо покладених в основу апеляційної скарги доводів апелянта про те, що першочерговий обов`язок зі сплати плати за землю, повністю покладено позивача, як безпосереднього і єдиного землекористувача земельної ділянки за кадастровим номером 3224986600:03:001:0015, але з подальшою компенсацією цих витрат відповідачем, колегія суддів зазначає, що наведені обставини не спростовують погодженого умовами укладеного з позивачем договору обов`язку відповідача сплачувати (компенсувати) земельний податок шляхом щомісячного (до 10 числа поточного місяця) перерахування грошових коштів згідно розрахунку до “Податкової декларації з плати за землю” на поточний рік (пп. 2.1.5 п. 2.1 договору в редакції Додаткової угоди № 6 від 01.10.2020), за несвоєчасну сплату (компенсацію) якого з вини відповідача, останній сплачує (компенсує) позивачу усі пов`язані з несвоєчасною сплатою (компенсацією) земельного податку штрафи, інші обов`язкові платежі, передбачені законодавством України.
Крім того, підписавши договір від 08.08.2016 та додаткові угоди до нього, відповідач засвідчив наявність у нього волевиявлення на укладення таких правочинів, та погодив їх умови, в тому числі щодо наявності безпосереднього обов`язку щомісячно сплачувати позивачу земельний податок, тому доводи апелянта стосовно невиконання позивачем умов договору є безпідставними та зводяться лише до невірного тлумачення відповідачем умов договору та норм чинного законодавства.
Також суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що за відсутності у відповідача розрахунків до “Податкових декларацій з плати за землю”, на що посилається апелянт, останній з метою добросовісного та належного виконання прийнятих на себе договірних зобов`язань мав і міг вжити заходів для їх витребування у позивача чи іншим чином ознайомитись з їх змістом в обсязі, необхідному для виконання зобов`язань зі своєчасного відшкодування сум земельного податку.
Однак, відповідачем не вжито усіх заходів, необхідних для належного виконання зобов`язання, яке він прийняв на себе за умовами пп. 2.1.5 п. 2.1 договору, що є підставою для застосування передбачених договором господарських санкцій.
Судом також враховано, що позивач є структурним формуванням Збройних Сил України, фінансується здержавного бюджету, підпорядковується та виконує завдання покладені на нього Міністерством оборони України. Недобросовісне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, ускладнює повноцінне та ефективне виконання завдань, які покладені на позивача зі сторони Міністерства оборони України, чим завдає шкоди державі, особливо в умовах воєнного стану.
Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених вище приписів чинного законодавства, за відсутності доказів належного виконання відповідачем його договірних зобов`язань зі слати земельного податку, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що позовні вимоги Квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
У свою чергу, викладені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони зводяться виключно до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, та не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологічно-виробниче підприємство "Авалон ЛТД".
Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі рішення від 06.11.2024 відсутні.
Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів також погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат, а витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладаються судом на апелянта, оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 129, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологічно виробниче підприємство "Авалон ЛТД" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/2161/24 залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Екологічно виробниче підприємство "Авалон ЛТД".
Матеріали справи №911/2161/24 повернути Господарському суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 24.06.2025

Головуючий суддя                                                                      Г.П. Коробенко 

Судді                                                                                О.М. Сибіга

                                                                                А.І. Тищенко