УХВАЛА
про залишення касаційної скарги без руху

07 липня 2025 року

м. Київ

справа №300/2366/20
адміністративне провадження №К/990/25230/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1  
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2025 року (колегія у складі суддів   Пліша М.А., Курильця А.Р., Мікули О.І.)
у справі № 300/2366/20
за позовом   ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області  
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області   (далі - ГУ ПФ України в Івано-Франківській області, відповідач), в якому просила:
- визнати дій протиправними щодо відмови у проведенні перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020;
- зобов`язати здійснити перерахунок та виплатити позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді згідно довідки Івано-Франківського апеляційного суду про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 02.03.2020 за № 04-12/112-20, без обмеження граничного розміру.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 позов задоволено. 

17.12.2024 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , скаржник) дочка позивачки звернулася до суду з заявою про заміну стягувача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з примусового виконання рішення суду від 03.11.2020 у справі № 300/2366/20 про зобов`язання ГУ ПФ України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_2 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно з довідкою Івано-Франківського апеляційного суду від 02.03.2020 за № 04-12/112-20, з урахуванням виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 замінено стягувача у виконавчому листі від 28.12.2020 № 300/2366/20 - ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .
Надалі Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 14.05.2025, задовольнивши апеляційну скаргу відповідача, скасував ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 та прийняв нове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі.

17.06.2025 від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга, в якій остання просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2025 та залишити в силі ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.12.2024.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Щодо обгрунтування заявлених підстав касаційного оскарження.
Статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено право на касаційне оскарження.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом (ч. 1 цієї статті Кодексу).
Одночасно за змістом ч. 2 і 3 ст. 328 КАС України передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені:
- ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у  пунктах 3,  4,  12,  13,  17,  20  частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;
- ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Згідно з ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Разом з тим, за змістом положень останнього абзацу ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій другій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України також передбачено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене, зокрема, у частині другій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі наводиться обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Отже зміст вказаних норм свідчить про те, що касаційна скарга повинна містити вказівки на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування, які, на думку скаржника, допущені судом (судами) при прийнятті рішення (рішень), а також аргументи в обґрунтування такої його позиції.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що скаржник не ідентифікував з посиланням на відповідну норму ч. 4 ст. 328 КАС України підставу касаційного оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2025, а також не вказав на конкретні норми матеріального та/або процесуального права, що були неправильно застосовані (порушені) судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови. 
У взаємозв`язку з цим слід зазначати, що суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, як й надання переваги одній із заявлених підстав, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (ч. 3 ст. 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (ч. 1 ст. 341 КАС України).

Стосовно сплати судового збору за подання касаційної скарги у встановлених законом порядку і розмірі.
Відповідно до ч. 4 ст. 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Частинами 1 та 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 7 Закону України від 19.11.2024 № 4059-IX «Про Державний бюджет України на 2025 рік» визначено, що з 01 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3 028 гривень.
Відповідно до пп. 5 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У цьому випадку оскаржувана постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2025 за своїм значенням відповідає судовому рішенню (ухвалі) суду першої інстанції з питання заміни сторони у виконавчому листі.
Враховуючи наведене, судовий збір який підлягає сплаті за подання цієї касаційної скарги, становить 3 028 грн.
Проте ОСОБА_1 до матеріалів касаційної скарги не долучено доказів сплати судового збору за подання цієї скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За правилами ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням скаржнику десятиденного строку з дня вручення цієї ухвали про залишення касаційної скарги без руху для подання уточненої редакції касаційної скарги із наведеним у ній обгрунтуванням підстав касаційного провадження, передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України, та надання документа на підтвердження сплати судового збору у розмірі 3  028 грн. 

Реквізити для сплати судового збору:
отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;
рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007;
код ЄДРПОУ: 37993783;
код класифікації доходів бюджету: 22030102;
банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
найменування податку, збору, платежу: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";
призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Також скаржнику слід роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали скарга буде повернута (п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України).

Керуючись ст.ст. 330, 332 КАС України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2025 року у справі № 300/2366/20   залишити без руху.
2. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
3. Встановлений судом строк може бути продовжений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з дією воєнного стану в Україні.
4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у строк, визначений судом, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              С.Г. Стеценко