ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1901/25 Справа № 199/6915/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - ЩЕРБИНА-ПОЧТОВИК І. В. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький  Р. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 липня 2025 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника Мішина М.В., переглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 17 червня 2025 року, стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
Постановою суду від 17 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.
Районним судом встановлено, що 16.03.2025 року о 18:30 годині біля будинку №5 по вулиці Галини Мазепи у м. Дніпрі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Nubira» державний номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я у лікаря та підтверджується висновком КП «ДБКЛПД» ДОР №957 від 19.03.2025. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю складу правопорушення, оскільки суд І інстанції вийшов за межі повноважень та визнав факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, і порушення ПДР України, тобто вчинення правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП, в той час коли постанова за даною статтею була скасована, а рішення суду набрало законної сили. Крім цього, відеозапис не містить інформації проходження огляду на місці, процедури відібрання зразків у лікарні, а в протоколі не зазначено, який саме відеозапис додається. Захисник вказує про відсутність в матеріалах справи направлення на огляд в заклад охорони здоров`я, акту огляду із лікарні, свідоцтва про повірку приладу "Драгер" та сертифікату відповідності. Окрім цього, огляд проводився з порушенням двогодинного терміну. Разом з цим, суд І інстанції вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення та встановив інший транспортний засіб. Апелянт вказує про порушення права на захист, оскільки протокол складений без участі ОСОБА_1 . 
В апеляційному суді захисник підтримав вимоги апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими. 
У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.
Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення; відеозаписом, яким підтверджується законність процедури проходження огляду; висновком закладу охорони здоров`я, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доводи апеляційної скарги, що районний суд своїм рішенням фактично встановив винність ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП, в той час коли постанова працівника поліції була скасована, є безпідставні, оскільки в своєму рішення місцевий суд вказав, що за правилами ч.6 ст. 78 КАСУ, постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили має преюдиційне значення над рішенням в адміністративній справі, на яке захисник посилався під час розгляду справи. Тобто районний суд вказав, що рішення суду, яким скасована відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 не спростовує його вини за ч.1 ст. 130 КУпАП, з чим погоджується апеляційний суд.
На переконання апеляційного суду відеозапис є належним доказом, він не суперечить іншим матеріалам, той факт що на ньому не зафіксовано огляд на місці, то такий не проводився, так як ОСОБА_1 відмовлявся продувати прилад "Драгер" на місці, але згодом погодився пройти огляд в лікарні. Відсутність на відеозаписі процедури огляду в закладі охорони здоров`я не є підставою вважати такий огляд недійсним, так як фіксація відеозапису в лікарні не обов`язкова за правилами ст. 266 КУпАП. Той факт, що в протоколі не зазначено який відеозапис долучається не свідчить про неналежність такого відеозапису, оскільки він містить події, які стосуються суті правопорушення зазначеної в протоколі, тобто подій за участю ОСОБА_1 .
Відсутність в матеріалах справи свідоцтва про повірку приладу "Драгер" та сертифікату відповідності не є порушенням, оскільки їх долучення не передбачено КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853. Акт огляду теж не долучається до матеріалів справи і зберігається в закладі охорони здоров`я за правилами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, і може бути витребуваний для повного, всебічного розгляду справи щодо підтвердження вини водія або навпаки спростування її, проти чого під час апеляційного перегляду заперечував захисник. Обов`язку долучення до матеріалів направлення на огляд в заклад охорони здоров`я також КУпАП та вищезазначені інструкції не мають, в даному випадку направлення є підставою для проходження огляду в лікарні. 
Порушень двогодинного терміну огляду не встановлено, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення встановлено факт керування о 18 годині 30 хвилин, після чого працівники поліції встановили ознаки сп`яніння, а о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_1 доставили до закладу охорони здоров`я для проходження огляду.
Дійсно протокол про адміністративне правопорушення складений без участі ОСОБА_1 , оскільки в день проходження огляду, в закладі охорони здоров`я висновок не був складений. Після отримання висновку, працівники поліції направляли повідомлення про виклик ОСОБА_1 за відомим їм місцем. 
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ: 
Апеляційну скаргу захисника Мішина М.В. - залишити без задоволення.
Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 17 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 605грн. 60 коп. - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Дніпровського 
апеляційного суду                                                        Р.В.Мудрецький