Справа № 462/700/24                                Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М. 
Провадження № 22-ц/811/630/25                 Доповідач в 2 інстанції: Савуляк Р.В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді: Савуляка Р.В.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
секретаря: Салати Я.І. 
з участю: представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_3 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 13 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ нерухомого майна,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_3 про поділ нерухомого майна.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 13 січня 2025 року призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м. Львів, вул. Липинського, 54), попередивши їх про кримінальну відповідальність за відмову або дачу завідомо неправдивого висновку за ст.ст. 384, 385 КК України.
На вирішення експертів поставлено запитання:
- які варіанти поділу (виділення частки) житлового будинку АДРЕСА_1 , позначеного на плані під літерою «А-1», загальною площею 86,5 кв.м., з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, можливі, відповідно до часток у праві спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна ( ОСОБА_1 – 1/2 частка, ОСОБА_3 – 1/2 частка) із забезпеченням доступу до об`єктів нерухомого майна, інженерних споруд (вигрібних ям) з врахуванням можливості доступу спецтехніки до інженерних споруд відповідно до вимог нормативно-правових актів за даними технічної документації?
- які варіанти поділу (виділення частки) земельної ділянки кадастровий 4610136300:05:004:0087) можливі, відповідно до часток у праві спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна ( ОСОБА_1 – 1/2 частка, ОСОБА_3 – 1/2 частка) із забезпеченням доступу до об`єктів нерухомого майна, інженерних споруд (вигрібних ям) з врахуванням можливості доступу спецтехніки до інженерних споруд відповідно до вимог нормативно-правових актів за даними технічної документації?
Оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).
Надано в розпорядження експертів всі наявні матеріали справи №462/700/24 та матеріали інвентаризаційної справи на житловий будинок АДРЕСА_1 .
На час проведення експертизи зупинено провадження у справі.
Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_3 .
В апеляційній скарзі покликається на те, що її не було належним чином повідомлено про дату та час судового засідання, призначеного на 13 січня 2025 року, чим обмежено у реалізації її процесуальних прав учасника справи під час вирішення питання про призначення експертизи, а саме, права поставити перед експертом питання, а також запропонувати експертну установу для проведення експертизи.
Стверджує, що експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, то експерта чи експертну установу визначає суд. 
Зазначає, що розгляд справи за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце судового засідання є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.
Просить ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 13 січня 2025 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином повідомлялись про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю здійснення нагляду за літнім батьком-інвалідом та користуватися правничою допомогою, надавши виписку з медичної карти стаціонарного хворого.
Випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 2783 підтверджується що ОСОБА_4 перебував на лікуванні у Львівському національному медичному центрі «Університетська лікарня» з 31 березня 2025 року по 10 квітня 2025 року, містить рекомендації щодо продовження лікування, дієти та нагляду кардіолога, хірурга, однак не підтверджує необхідності у постійному сторонньому догляді за ОСОБА_4 на час проведення судового засідання.
Обґрунтовуючи підстави для відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю користуватися правничою допомогою, ОСОБА_3 не надала доказів укладення договору про надання правничої допомоги.
Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є достатньою підставою для відкладення розгляду справи.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18.
Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у справі достатньо матеріалів для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, явка в суд апеляційної інстанції не є обов`язковою, подані відповідачем докази не підтверджують неможливість  її прибуття в судове засідання, а безпідставне відкладення розгляду справи призводить до порушення строків її розгляду, колегія суддів приходить до висновку про те, що клопотання про відкладення розгляду справи не підлягає до задоволення. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 – Добушовського О.В. на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Призначаючи судову будівельно-технічну експертизу, суд першої інстанції виходив з того, що для визначення можливості та варіантів поділу спірного житлового будинку та земельної ділянки необхідні спеціальні знання, відмінні від сфери права, що є підставою для призначення судової будівельно-технічної експертизи.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Судова експертиза – це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст. 1 Закону України «Про судову експертизу»).
Відповідно до ч. 1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Частина 3 ст. 103 ЦПК України передбачає, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експерту установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку(комісійна або комплексна експертиза).
Згідно з ч. 4 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення чи зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну (ч. 5 ст. 103 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Згідно з роз`ясненнями пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» № 8 від 30 травня 1997 року призначення експертизи в цивільних справах допускається як під час судового розгляду, так і в процесі підготовки до нього. У разі коли необхідність експертного висновку обумовлена обставинами, викладеними у позовній заяві, чи поданими доказами, суддя має призначати експертизу, як правило, при підготовці справи до судового розгляду, враховуючи при цьому думку осіб, які беруть участь у справі.
Згідно з роз`ясненнями пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.
Інформаційною довідкою № 362949080 від 23 січня 2024 року підтверджується, що земельна ділянка кадастровий номер 4610136300:05:004:0087 площею 0.77 га належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Інформаційною довідкою № 362948869 від 23 січня 2024 року підтверджується, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
З матеріалів справи вбачається ,що предметом позову є поділ вищезазначеного нерухомого майна, що перебуває у спільній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0.077 га, кадастровий номер 4610136300:05:004:0087, що розташована по АДРЕСА_1 .
Враховуючи те, що для встановлення обставин, які входять до предмету доказування необхідні спеціальні знання в галузі, що є відмінною від права, та з огляду на те, що позивачі позбавлені можливості провести судову будівельно-технічну експертизу самостійно, оскільки експерту має бути надано доступ до земельної ділянки та житлового будинку, власниками яких є позивач та відповідач, судом першої інстанції 13 січня 2025 року обґрунтовано призначено експертизу і висновок такої наявний у матеріалах справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 не повідомлено належним чином про дату, час і місце розгляду справи, що позбавило її можливості реалізувати належні їй процесуальні права, є безпідставними, з огляду на наступне. 
Згідно з ч.ч. 2,4 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.
Відповідно до п. 3 ч. 7 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Суд першої інстанції надсилав ОСОБА_3 судову повістку-повідомлення про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 13 січня 2025 року, на наявну в матеріалах справи адресу її місця проживання: АДРЕСА_2 , яка в тому числі зазначена ОСОБА_3 і в апеляційній скарзі, однак конверт повернувся на адресу суду без вручення адресату з довідкою поштового відділення про причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою» ( т. 2, а.с. 50).
Наявна в матеріалах справи довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки-повідомлення у зв`язку з відсутністю за вказаною адресою вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. 
Аналогічні правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18 та у постанові Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18.
Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно норм ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, постановлено справедливе судове рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.
Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 – залишити без задоволення.
Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 13 січня 2025 року– залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 24 червня 2025 року.

Головуючий: Савуляк Р.В. 

Судді: Крайник Н.П. 

Левик Я.А.