К И Ї В С Ь К И Й    А П Е Л Я Ц І Й Н И Й    С У Д	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
30 липня 2025 року                                                                        місто Київ
 
справа № 363/3841/24                                    
провадження № 22-ц/824/6873/2025
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого - Головачова Я.В.,
 
суддів:Невідомої Т.О., Нежури В.А.,
 
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Є Гроші" на рішення Вишгородського районного суду Київської області у складі судді Дьоміної О.П. від 13 січня 2025 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Є Гроші" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,  
 
в с т а н о в и в :
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У липні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Є Гроші" (далі - ТОВ "ФК "Є Гроші") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
 
Позов обґрунтовано тим, що 20 травня 2024 року між ТОВ "ФК "Є Гроші" і ОСОБА_1 , за допомогою веб-сайту (https://e-groshi.com/), укладено електронний договір позики "Яскравий Big" №3159411434-3489873, за яким позикодавець надає позичальнику грошові кошти у сумі 21 000 грн на строк кредитування, що складає 360 календарних днівна умовах строковості, зворотності, платності, шляхом перерахування на рахунок позичальника, з використанням реквізитів електронного платіжного засобу, а позичальник зобов`язується повернути позику, в тому числі вносити обов`язкові платежі, сплатити проценти та комісії, визначені цим договором, у строки згідно графіку платежів.
 
Позика повинна бути повернута у повному обсязі у термін до 14 травня 2025 року включно та складається з пільгового періоду з 20 травня 2024 року по 18 червня 2024 року та поточного періоду з 19 червня 2024 року по 14 травня 2025 року. Сторони визначили, що
пільговий період користування сумою позики складає 30 календарних днів та включає період від дати видачі суми позики до дати першого обов`язкового платежу - 18 червня 2024 року.
 
Відповідач перед укладенням договору ознайомився з паспортом споживчого кредиту та підписав його електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, що підтверджується візуальною формою самого паспорту. Факт надіслання одноразового ідентифікатора (смс-коду) на номер телефону відповідача НОМЕР_1 , самостійно зазначеному ним у якості фінансового, підтверджується даними з реєстру відправлених позичальнику повідомлень. Введення відповідачем у відповідне поле на Сайті всіх особистих даних (у тому числі, паспортних, зазначених у цій позовній заяві) та отриманого на його телефон одноразового ідентифікатора у вигляді смс-повідомлення у якості акцепту договору свідчить про факт укладення правочину між сторонами та про пряму і безумовну згоду відповідача з умовами договору, положеннями паспорту споживчого кредиту та правил
 
У зв`язку із неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань, станом на 23 липня 2024 року утворилася заборгованість в сумі 49 892 грн 40 коп., яка складається з суми позики в розмірі 21 000 грн, нарахованих процентів в розмірі 20 160 грн та пені - 8 732 грн 40 коп.
 
Посилаючись на викладене, ТОВ "ФК "Є Гроші" просило суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 49 892 грн 40 коп.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 13 січня 2025 року позов ТОВ "ФК "Є Гроші" задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Є Гроші" заборгованість за договором позики "Яскравий Big"       № 3159411434-3489873 від 20 травня 2024 року в розмірі 41 160 грн та судовий збір в розмірі 2 498 грн. В іншій частині позову відмовлено.
 
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що наявними у справі доказами підтверджується той факт, що відповідачу було надано кредитні кошти на умовах, передбачених договором, однак він допустив прострочення виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами укладеного договору. Належних та допустимих доказів на спростування суми заборгованості, а також доказів погашення заборгованості у строки, визначені умовами договору матеріали справи не містять. Разом з тим, вимога про стягнення пені не підлягає задоволенню, оскільки згідно з Законом України № 2120-IX від 15 березня 2022 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи
 
У поданій апеляційній скарзі ТОВ "ФК "Є Гроші", посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні пені і ухвалити
нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у вигляді пені в розмірі 8 732 грн 40 коп.
 
Скаржник зазначає, що суд першої інстанції при вирішенні питання про стягнення пені керувався пунктом 18 Прикінцевих положень та перехідних положень ЦК України, втім, з огляду на положення частини 3 статті 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом, відтак норми Закону України "Про споживче кредитування" є спеціальними нормами щодо споживчих кредитів і саме вони повинні бути застосовані.
 
Вказує, що Верховною Радою України ухвалено Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", яким було внесені зміни до Закону України "Про споживче кредитування" в частині виключення пункту 6-1 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення". Враховуючи, що норма, на яку посилався суд першої інстанції і яка передбачала мораторій на нарахування неустойки була скасована, позивач має право нараховувати неустойку (штраф, пеню) за договорами, укладеними з 24 січня 2024 року. Оскільки договір позики між позивачем та відповідачем укладено 20 травня 2024 року, а отже після скасування мораторію на нарахування штрафних санкцій, то позивач має право на стягнення з ОСОБА_1 пені у розмірі 8 732 грн 40 коп.
 
Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції 
 
Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови у стягненні з відповідача заборгованості у вигляді пені, в іншій частині судове рішення не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не переглядається.
 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
 
ОСОБА_1 не скористався своїм правом на подання відзиву.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Судом установлено, що 20 травня 2024 року між сторонами укладено договір позики "Яскравий Big" №3159411434-3489873 (а.с. 11-17).
 
Згідно з пунктом 2.1 договору позикодавець надає позичальнику грошові кошти в позику в сумі 21 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, шляхом перерахування на рахунок позичальника, з використанням реквізитів електронного платіжного засобу НОМЕР_2 , а позичальник зобов`язується повернути позику, в тому числі вносити обов`язкові платежі, сплатити проценти та комісії, визначені цим договором у строки згідно графіку платежів.
 
Відповідно до пункту 2.2 договору - строк кредитування складає 360 календарних днів, позика має бути повернута у повному обсязі у термін до 14 травня 2025 року включно та складається з пільгового періоду з 20 травня 2024 року по 18 червня 2024 року та поточного періоду з 19 червня 2024 по 14 травня 2025 року. Строк кредитування може бути продовжено виключно за волевиявленням сторін та погодження всіх суттєвих умов, шляхом укладення додаткової угоди до цього договору, яка підписується у порядку, вказаному у пункті 1.2. договору. Зміна строку кредитування в односторонньому порядку не допускається.
 
Сторони визначили, що пільговий період користування сумою позики складає 30 календарних днів та включає період від дати видачі суми позики до 18 червня 2024 року - дата першого обов`язкового платежу. Поточний період складає 330 календарних днів та починає свій перебіг з дня наступного за днем першого обов`язкового платежу і закінчується 14 травня 2025 року, дата повернення. При цьому, поточний період строку кредитування містить дати чергових обов`язкових платежів, які обов`язкові для позичальника та визначені в графіку платежів. У разі невнесення (або недовнесення) суми позики у кінцеву дату строку кредитування та/або невнесення (або недовнесення) визначеної суми процентів у дату кожного обов`язкового платежу згідно графіку платежів, неоплачені проценти, що були визначені до повернення в дату кожного обов`язкового платежу, вважається простроченою заборгованістю та до позичальника застосовується відповідальність за порушення умов цього договору, визначена розділом 5 договору. При порушенні кінцевої дати строку кредитування та не внесення суми позики та належних процентів - така сума вважається простроченою заборгованістю, а позикодавець має право застосовувати заходи відповідальності до позичальника згідно розділу 5 цього договору (пункт 2.2.1 договору).
 
Згідно з пунктом 2.3 договору - за користування позикою позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка складає 1,5% від залишку суми позики. Нарахування процентів здійснюється одноразово у кожному періоді між обов`язковими платежами, протягом строку кредитування. День надання позики не враховується, день повернення позики враховується при нарахуванні процентів. База нарахування процентів - залишок суми позики, що обліковується як заборгованість позичальника перед позикодавцем. Нарахування процентів здійснюється на суму позики, починаючи з дня надання позики (включно) за проміжок часу з дати видачі до дати першого обов`язкового платежу згідно графіку платежів. День внесення першого обов`язкового платежу враховується. Після дати першого обов`язкового платежу, нарахування процентів здійснюється кожного наступного дня за днем послідуючих обов`язкових платежів на період між такими обов`язковими платежами на залишок заборгованості за позикою. День повернення позики враховується при нарахуванні процентів.
 
Пунктом 2.4 договору визначено, що позичальник сплачує наступні комісії, пов`язані з укладенням та обслуговуванням цього договору та видачею позики: одноразова комісія за видачу позики у розмірі 1.5% від суми позики, яка нараховується одноразово та підлягає сплаті в момент перерахування позики шляхом її утримання позикодавцем із суми позики, та стягується за оформлення цього договору (пункт 2.4.1 договору).
 
Згідно з пункту 2.7.1 договору денна процентна ставка на дату укладення цього договору становить 1.5%, виходячи з розрахунку (113400 (загальні витрати за споживчим кредитом) / 21000 (загальний розмір кредиту)) / 360 (строк кредитування у днях) х 100%.
 
Згідно з пунктами 3.2.2.5, 3.2.2.6 договору позичальник зобов`язаний: у випадку прострочення повернення позики або внесення обов`язкового платежу за цим договором у повному обсязі сплатити суму заборгованості за позикою, проценти за користування коштами, виходячи з фактичного строку користування позикою, комісії та штрафні санкції; належно та своєчасно виконувати всі зобов`язання, передбачені цим договором.
 
Відповідно до пункту 5.2 договору - у разі прострочення виконання цього договору, позичальник зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення з першого дня прострочення.
 
Додатком №1 до договору "Яскравий Big" №3159411434-3489873 є графік платежів, згідно з якими реальна річна процентна ставка становить 12 929,11%, а загальна вартість кредиту складає 134 400 грн (а.с. 18).
 
20 травня 2024 року ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту, де зазначені основні умови кредитування (а.с. 7-8).
 
Позивач виконав свої зобов`язання та перерахував на картку відповідача за № НОМЕР_2 грошові кошти у розмірі 20 685 грн, що підтверджується довідкою № №7/5441 від 24 липня 2024 року, виданою генеральним директором ТОВ "ФК "Контрактовий дім" (а.с. 9).
 
Відповідач не забезпечив виконання взятих на себе зобов`язань, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка станом на 23 липня 2024 року становить49 892 грн      40 коп., яка складається з суми позики в розмірі 21 000 грн, нарахованих процентів в розмірі 20 160 грн та пені - 8 732 грн 40 коп.
 
Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
 
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
 
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків (стаття 611 ЦК України).
 
Відповідно до частин 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
 
У відповідності до пункту 5.2 договору позики "Яскравий Big"№ 3159411434-3489873 від 20 травня 2024 року, у разі прострочення виконання договору, позичальник зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 2% від простроченого платежу за кожен день прострочення з першого дня прострочення.
 
Звертаючись до суду із позовом, ТОВ "ФК "Є Гроші", крім суми позики та процентів за її користування, також просив стягнути пеню у розмірі 8 732 грн 40 коп. за прострочення строків сплати обов'язкових платежів за договором, що нарахована відповідно до пункту 5.2. договору.
Згідно розрахунку заборгованості, пеня нарахована за період з 19 червня 2024 року по 23 липня 2024 року.
 
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.
 
Згідно з пунктом 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення"ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
 
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягненні пені, оскільки пеня нарахована позивачем у період дії воєнного стану в Україні, підлягає списанню кредитодавцем.
 
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що пункт 6-1 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування", на яку посилався суд першої інстанції і яка передбачала мораторій на нарахування неустойки був виключений, тому позивач має право нараховувати неустойку (штраф, пеню) за договорами, укладеними з 24 січня 2024 року, колегія суддів зазначає наступне.
 
Закон України "Про споживче кредитування" регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.
 
15 березня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", яким розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" доповнено пунктом 6-1, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною 4
статті 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною 2 статті 3 Закону. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.
 
Пункт 6-1 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" виключено на підставі Закону № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, та пунктом 6 даного розділу встановлено, що у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною 4 статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.
 
Таким чином, на дату укладення договору позики дійсно існувала очевидна суперечність між одночасно чинними нормами  розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення"  Закону України "Про споживче кредитування" та пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України щодо того ж самого питання: чи звільняється позичальник від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за порушення виконання зобов'язання за договором у період дії в Україні воєнного стану.
 
  Якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми ЦК України.
 
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що зазначену суперечність слід вирішувати на користь пріоритетності норм ЦК України.
 
Враховуючи, що суд помилково послався на пункт 6-1 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування", який на час виникнення спірних правовідносин був виключений на підставі Закону№ 3498-IX від 22 листопада 2023 року, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині відмови в задоволенні позову слід змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення суду посилання на пункт 6-1 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування".
 
Оскільки оскаржене судове рішення підлягає зміні лише щодо його мотивувальної частини, судові витрати, понесені на сплату судового збору за подання апеляційної скарги, покладаються на особу, яка її подала.
 
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд
                
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Є Гроші" задовольнити частково.
 
Рішення Вишгородського  районного суду Київської області від 13 січня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені змінити, виключивши з мотивувальної частини посилання на пункт 6-1 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування".
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

 
Головуючий                                                                      

 

Судді: