ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1404/25 Справа № 216/8288/24 	  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 липня 2025 року                                                        м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Ковалюмнус Е.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Страха В.О. на постанову судді Центрально - Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою:  АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-
В С Т А Н О В И Л А:

В постанові Центрально - Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року зазначено, що 18 листопада 2024 року уповноваженою посадовою особою полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області складено протокол серії ЕПР1 №176243 про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому зазначено, що 18.11.2024 року, о 00:57 годин, по пр-т. Миру 3 в м. Кривому Розі, водій ОСОБА_1  керував транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку водій відмовився. Вказаними діями водій         ОСОБА_1  порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
 
Постановою судді Центрально - Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
На вказану постанову суду представником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокатом Страхом В.О. подана апеляційна скарга, в якій він просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову Центрально - Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що ОСОБА_1 самостійно поїхав до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, згідно до якого, в нього не було виявлено жодних ознак сп`яніння.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представник – адвокат Страх В.О. повідомлені належним чином про місце, дату та час розгляду справи, до Дніпровського апеляційного суду не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. 
Перевіривши матеріали справи, врахувавши доводи наведені в апеляційній скарзі, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційним судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні дані про належне повідомлення судом І інстанції особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про розгляд справи 10 квітня 2025 року, що свідчить про грубе порушення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на захист, а тому, вважаю за необхідне поновити адвокату строк на апеляційне оскарження постанови судді Центрально - Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст. 7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З урахуванням вимог ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не містять встановлених саме судом першої інстанції обставин вчинення чи не вчинення ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, не зазначено в чому саме виразилось таке правопорушення.
Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката, що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд в медичному закладі, апеляційний суд зазначає наступне. 
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Згідно з положеннями ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
З висновку тесту № 2415 від 19.11.2024 року вбачається, що огляд  ОСОБА_1  відбувався за його власною ініціативою та без присутності працівника поліції, а тому, відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, такий огляд не може вважатися дійсним.
На думку апеляційного суду, даний огляд був проведений з порушенням визначеного порядку, передбаченого ч. 4 ст. 266 КУпАП та п. 17 Розділу ІІІ Інструкції, де зазначено, що огляд на стан сп`яніння, складання висновку за результатами огляду та повідомлення його змісту оглянутій особі, проводиться в присутності поліцейського, який доставив цю особу для огляду. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП), а тому доводи апеляційної скарги адвоката є необґрунтованими.
Разом з цим, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте слід підкреслити, що відповідальність за вказаною нормою закону настає лише у випадку дотримання встановленого законом порядку проведення огляду.
Частиною 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Апеляційним судом після перегляду відеозапису, встановлено, що на ньому не зафіксовано жодних відомостей, щоОСОБА_1  відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, оскільки з відеозапису з місця події вбачається, що він погодився їхати в медичний заклад для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, після чого, відеозапис з місця події переривається.
Крім того, апеляційний суд зазначає, що відеозапис не є повним та безперервним, що свідчить про грубе порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція).
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що вищенаведене свідчить про грубе порушення Інструкції, а також порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що апеляційна скарга адвоката підлягає задоволенню, а  оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню, з закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити представнику особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокату Страху В.О. строк на апеляційне оскарження постанови Центрально - Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року.
Апеляційну скаргу представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Страха В.О. – задовольнити.
Постанову Центрально - Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року відносно  ОСОБА_1  – скасувати.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження відносно  ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                        Е.Л. Ковалюмнус