Дата документу 10.06.2025 Справа № 317/2866/23

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №317/2866/23         Головуючий у 1-й інстанції: Ачкасов О. М.
Провадження № 22-ц/807/729/25         Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
10 червня 2025 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого,судді-доповідача  суддів:    за участю секретаря  	Подліянової Г.С., Онищенко Е.А., Кухаря С.В.,  Бєлової А.В.,   	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 21 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Долинське комунально-господарське підприємство», третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який у червні 2023 року уточнив до Комунального підприємства «Долинське комунально-господарське підприємство», третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про захист прав споживача, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначено, що 18 травня 2020 року між Комунальним підприємством «Долинське комунально-господарське підприємство» та позивачем було укладено договір №1527 про надання послуг з постачання холодної води, згідно з умовами якого, відповідач взяв на себе зобов`язання надавати позивачу вчасно та відповідної якості послуги з постачання холодної води, а позивач взяв на себе зобов`язання своєчасно сплачувати надані послуги за вказаними тарифами у строки та на умовах, передбачених Договором (п.1.1 Договору). 

З 18 травня 2020 року по 30 листопада 2021 року відповідач вчасно надавав послуги з постачання холодної води відповідної якості, а позивач своєчасно здійснював оплату. 
30 листопада 2021 року працівники Комунального підприємства «Долинське комунально-господарське підприємство» і заступник голови Долинської ОТГ Шаповал Т.М. розрили місце врізки водогону позивача до центральної лінії водопостачання. Як пояснив ОСОБА_3 , приводом для припинення водопостачання позивачеві є заборгованість за водопостачання. Однак у позивача був борг лише за вивіз сміття. Через пару годин позивач сплатив борг за вивіз сміття, після того як позивач привіз квитанцію про сплату за вивіз сміття, ОСОБА_3 все одно продовжив розривати трубу, нібито для того, щоб перевірити, чи не підключився позивач до водогону паралельно. Не виявивши незаконного підключення, яму зарили. Наступного дня Комунальне підприємство «Долинське комунально-господарське підприємство» та ОСОБА_3 розрили водогін біля сусіднього домоволодіння АДРЕСА_1 , навмисне перекривши його під виглядом «ремонтних робіт». 
01 грудня 2021 року позивач звернувся до відповідача з інформаційним запитом, у якому просив поновити водопостачання, а потім, в той же день позивач вдруге звернувся до відповідача із повідомленням-вимогою, у якій вимагав негайно відновити водопостачання до домоволодіння позивача, оскільки заборгованість відсутня, та про щоденне забезпечення позивача водою в кількості 100 літрів на 3 мешканця домоволодіння, і у сертифікованих ємкостях, до закінчення проведення робіт з поновлення водопостачання.

17 лютого 2022 року відповідач повідомив позивача про те, що питання про припинення водопостачання до домоволодіння позивача взято до уваги та буде вирішено, додатково повідомивши про відсутність послуги постачання питної води в сертифікованих ємкостях. З початку гострої фази війни і до серпня 2022 року позивач неодноразово усно звертався до відповідача з питання відновлення водопостачання.

13 серпня 2022 року позивач звернувся до начальника ГУНП в Запорізькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення. 

09 лютого 2023 року позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про поновлення послуги з постачання холодної води. 

12 лютого 2023 року та 23 лютого 2023 року позивачем було складено акти-претензії про надання послуг з постачання холодної води, їх ненадання або надання не в повному обсязі. У зв`язку із порушенням відповідачем в односторонньому порядку взятих на себе зобов`язань щодо відновлення водопостачання до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , позивач хотів доручити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 відновити водопостачання до його домоволодіння, з подальшим стягненням вартості робіт по відновленню водопостачання в сумі 20444,00 грн з відповідача. Строк прострочення виконання відповідачем робіт з відновлення послуги з водопостачання холодної води за період з 01 грудня 2021 року по 30 травня 2023 року становить 516 днів, що становить: 20444,00 грн: 100% х 3% ж 516 = 316473,12 грн.

На підставі вищевикладеного, позивач просив суд: стягнути з відповідача на користь позивача вартість робіт по відновленню водопостачання у розмірі 20444,00 грн, стягнути пеню у розмірі 3% вартості роботи (послуги) за кожний день прострочення надання послуги з постачання холодної води в сумі 316473,12 грн; зобов`язати відповідача усунути перешкоди у наданні послуги з водопостачання, а саме, надати Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 доступ до системи водопостачання для проведення робіт по відновленню надання послуги з постачання холодної води до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та не чинити жодних перешкод у проведенні вказаних робіт.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 21 січня 2025 року в позові ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Долинське комунально-господарське підприємство» про захист прав споживачів відмовлено повністю. 
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 21 січня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції в рішенні зазначив про обставини, які не стосуються предмета позову, відповідачем не доведено, що мала місце аварія водопроводу, а споживач звертався з приводу аварії і таке звернення було зареєстровано, відповідачем вказані твердження не спростовані. Зазначення судом першої інстанції про те, що з відеозапису неможливо встановити те, що у будинку позивача відсутнє водопостачання та те, що позивачем не виконано порядок оформлення претензій - не відповідає дійсності. 

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу представник КП «Долинське комунально-господарське підприємство» Коняхін В.М., зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. 

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні 
та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав. Це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом захисту певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Відповідно до частин першої, другої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

З урахуванням цього правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, провадження № 12-158гс18).

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Тлумачення вказаних норм права свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Загальний перелік способів захисту цивільного права та інтересів визначені у статті 16 ЦК України, в якій зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18; від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, провадження № 12-187гс18; від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, провадження № 14-338цс18; від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, провадження № 14-364цс19; від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19, провадження 
№ 12-84гс20 та інших).

Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача.

При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц, провадження № 14-545цс19, від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20, провадження № 12-61гс21 (пункт 148)).

Судом встановлено, що 18 травня 2020 року між КП «Долинське комунально-господарське підприємство» та ОСОБА_1 було укладено договір №1527 про надання послуг з постачання холодної води, на необмежений термін (а.с.6-7).

Згідно інформаційного запиту від 01 грудня 2021 року, ОСОБА_1 звернувся до директора КП «Долинське комунально-господарське підприємство» Гриня І.О. із запитом про надання інформації про те, які земляні роботи проводили робітники  КП «Долинське комунально-господарське підприємство» біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , та чому після проведення робіт за зазначеною адресою припинилося водопостачання, просив негайно поновити водопостачання, оскільки заборгованість відсутня. Крім того, просив з наступного дня організувати доставку води до його помешкання із розрахунку 100 літрів води на мешканця (300 літрів) сертифікованою ємністю, згідно Закону України. Запит прийняв 01 грудня 2021 року ОСОБА_4 (а.с.8).

06 грудня 2021 року КП «Долинське комунально-господарське підприємство» за вих. №01-32/896 надіслало на адресу позивача відповідь на його інформаційний запит, у якому зазначено, що працівниками КП «Долинське комунально-господарське підприємство» за адресою: АДРЕСА_1 , проводяться ремонтні роботи з усунення пошкоджень труби водогону. Додатково повідомили, що питання щодо доставки води взято до уваги (а.с.9).

08 лютого 2022 року згідно повідомлення-вимоги, позивач вдруге звернувся до відповідача із повідомленням-вимогою, у якій вимагав негайно поновити водопостачання до домоволодіння позивача, оскільки до дня повторного звернення водопостачання до його домоволодіння не поновлено, та про щоденне забезпечення позивача водою в кількості 100 літрів на 3 мешканця домоволодіння, і у сертифікованих ємкостях, до закінчення проведення робіт з поновлення водопостачання (а.с.10).

17 лютого 2022 року КП «Долинське комунально-господарське підприємство» за вих. №01-32/105 надіслало на адресу позивача відповідь на повідомлення-вимогу, у якій зазначив, що працівниками КП «Долинське комунально-господарське підприємство» за адресою: АДРЕСА_1 , проводяться ремонтні роботи з усунення пошкоджень труби водогону, проте, питання про припинення водопостачання до домоволодіння позивача взято до уваги та буде вирішено, додатково повідомили, що у КП «Долинське комунально-господарське підприємство» відсутня послуга, щодо постачання питної води в сертифікованих ємкостях (а.с.11,64).

З  довідки КП «Долинське комунально-господарське підприємство» від 18 липня 2023 року за вих.№01-32/92, вбачається, що на балансі у зазначеного підприємства відсутні сертифіковані ємкості для постачання питної води (а.с.66).

14 жовтня 2022 року за вих.№01-23/201 КП «Долинське комунально-господарське підприємство» надіслало на адресу адвоката Рой В.В. відповідь на адвокатський запит, у якому зазначив, що працівниками КП «Долинське комунально-господарське підприємство» за адресою: АДРЕСА_1 проводяться ремонтні роботи з усунення пошкоджень труби водогону, та зазначив, що працівниками КП «Долинське комунально-господарське підприємство» не здійснювало будь-які роботи щодо втручання в мережу водопостачання біля буд. АДРЕСА_2 , та додатково повідомив, що КП «Долинське комунально-господарське підприємство» не здійснювало будь-яких заходів щодо відключення від центрального водогону буд. №64 по ул.Вишнева в с.Нове Запоріжжя (а.с.65). 

Матеріали справи містять звернення ОСОБА_1 до начальника ГУНП в Запорізькій області від 14 листопада 2022 року, заяву про вчинення кримінальних правопорушень працівниками КП «Долинське комунально-господарське підприємство» від 12 вересня 2022 року та просив внести до ЄРДР відомості про вчинення злочинів (а.с.12, 24-25).

Позивач 23 листопада 2022 року звертався до Запорізького районного суду Запорізької області із скаргою на бездіяльність і невнесення даних в реєстр досудових розслідувань (а.с.46-47).

Позивач ОСОБА_1 09 лютого 2023 року направив виклик директору КП «Долинське комунально-господарське підприємство», у якому просив направити 12 лютого 2023 року на 10-00 год. представника КП «Долинське комунально-господарське підприємство» для спільного огляду системи водопостачання та складання Акту-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг (а.с.13).

10 лютого 2023 року КП «Долинське комунально-господарське підприємство» за вих. №01-32/28 надіслало на адресу позивача відповідь на виклик та повідомив, що відповідно до ст.48 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» спори з питань питної води та питного водопостачання розглядаються у судовому порядку (а.с.17).

14 лютого 2023 року ОСОБА_1 в присутності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був підписаний Акт-претензія до відповідача про надання послуг з постачання холодної води, їх ненадання або надання не в повному обсязі (а.с.14).

15 лютого 2023 року ОСОБА_1 повторно направив виклик директору КП «Долинське комунально-господарське підприємство», у якому просив направити 20 лютого 2023 року на 09-00 годин представника КП «Долинське комунально-господарське підприємство» для спільного огляду системи водопостачання та складання Акту-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг. Крім того, зазначив, що у разі невиконання цієї вимоги у визначений строк позивач буде змушений доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок відповідача та звернеться до суду за захистом його порушених прав та інтересів (а.с.15).

23 лютого 2023 року ОСОБА_1 в присутності ОСОБА_5 та ОСОБА_7 був підписаний Акт-претензія до відповідача про надання послуг з постачання холодної води, їх ненадання або надання не в повному обсязі (а.с.16).

07 квітня 2023 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 був укладений Договір №2, згідно з яким ОСОБА_1 доручив, а ФОП ОСОБА_2 в межах договірної ціни приймає на себе обов`язки, власними або залученими силами виконати роботи по відновленню водопостачання холодної води до житлового будинку по АДРЕСА_2 , в обумовлений цим Договором термін та з належною якістю в межах узгодженої ціни робіт, вимог національних стандартів, будівельних норм і правил, вимог техніки безпеки і охорони праці. Загальна сума договору складає 20444,00 грн, що підтверджується договірною ціною на будівництво Відновлення водопостачання холодної води до житлового будинку по АДРЕСА_2 , що здійснюється в 2023 року, пояснювальною запискою, локальним кошторисом на будівельні роботи №02-01-01, дефектним актом (а.с.18,19,20, 20-зворот-21, 22).

З виписок з внутрішнього реєстру підприємства щодо сплати за централізоване водопостачання за адресою: АДРЕСА_2 (ос/рах № НОМЕР_1 ), наданих КП «Долинське комунально-господарське підприємство» за період з 2011 року по 2021 рік позивачем було здійснено оплату за централізоване водопостачання нерегулярно, а за 2014 рік та 2018 рік жодного платежу позивачем не було здійснено (а.с.67-77). 

Згідно Додаткової угоди №1 про розірвання договору №1527 від 18 травня 2020 року про надання послуг з постачання холодної води в односторонньому порядку від 14 серпня 2023 року, договір №1527 від 18 травня 2020 року був розірваний КП «Долинське комунально-господарське підприємство» в односторонньому порядку (а.с.88).

14 серпня 2023 року за вих.№01-32/104 КП «Долинське комунально-господарське підприємство» направило повідомлення ОСОБА_1 про своє рішення розірвати договір в односторонньому порядку у зв`язку із тим, що інформація за адресою, яка вказана у договорі, а саме АДРЕСА_2 , в адресному довіднику реєстру територіальної громади Долинської сільської ради, відсутня. Також відсутня інформація щодо зареєстрованих осіб за цією адресою, що також підтверджується відповіддю Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 25 липня 2023 року за вих.№1195/02-29 (а.с.89, 91).

ОСОБА_1 долучений Акт про встановлення факту проживання без реєстрації від 25 жовтня 2023 року, у якому зазначено, що за адресою: АДРЕСА_2 , проживають без реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.с.120).

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні не доведено факт відключення у грудні 2021 року домоволодіння позивача за адресою: буд. АДРЕСА_2 від холодного водопостачання та порушення відповідачем умову укладеного договору. А також позивачем порушений порядок складання Акту – претензій та не надано доказів надсилання такого документу на адресу відповідача для реагування.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного. 

Відповідно до п.2 ч. 1 ст.5 Закону України «Про ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Згідно з п.5 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцями комунальних послуг з централізованого водопостачання є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання
Частинами 1 і 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово - комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.
Як було вказано вище, сторони по справі 18 травня 2020 уклали договір №1527 про надання послуг з постачання холодної води, на необмежений термін (а.с.6-7).

Порядок надання житлово – комунальних послуг визначений Розділом V Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Зокрема статтею 16 Закону означені загальні вимоги до надання житлово-комунальних послу:
Частиною 1 статті 16 Закону, надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на:
1) проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами;
2) міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами;
3) ліквідацію наслідків аварії.
Відповідно до частин 2 -5 статті 16 Закону визначено, що у разі застосування планової перерви в наданні комунальних послуг виконавець зобов`язаний повідомити споживача через медіа або в інший спосіб, що гарантує доведення такої інформації до кожного споживача, про таку планову перерву не пізніш як за 10 робочих днів (крім перерви на ліквідацію наслідків аварії). У повідомленні необхідно зазначити причину та строк перерви в наданні відповідних послуг.
У разі застосування перерви в наданні комунальних послуг на ліквідацію наслідків аварії виконавець зобов`язаний повідомити споживача через медіа або в інший спосіб, що гарантує доведення такої інформації до споживача, про таку перерву не пізніш як через три години з початку такої перерви. У повідомленні зазначаються причини та строк перерви в наданні відповідних комунальних послуг.
Якість комунальної послуги повинна відповідати вимогам, встановленим цим Законом, іншими актами законодавства та договором. Обов`язок забезпечення відповідності якості комунальної послуги встановленим вимогам покладається на виконавця такої послуги.
Захист прав споживачів житлово-комунальних послуг здійснюється уповноваженим центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів.
Обов`язок щодо забезпечення готовності до надання комунальних послуг внутрішньобудинкових систем, що знаходяться в житловому будинку (у тому числі багатоквартирному) і призначені для надання комунальних послуг, покладається на власника такого будинку (співвласників багатоквартирного будинку), якщо цей обов`язок не покладено ним (ними) на управителя чи іншу особу відповідно до закону або договору.
У разі настання перерв, визначених цією статтею, плата за відповідні житлово-комунальні послуги за час таких перерв не нараховується.
Згідно частини 2,4 статті 23 Закону, виконавець послуги з централізованого водопостачання повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки та величини тиску. Послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.
Статтею 26 Закону визначена відповідальність за неналежне виконання умов договору.
Так, частиною 4 статті 26 Закону визначено, що виконавець комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу електричної енергії та природного газу) має право обмежити (припинити) надання відповідної комунальної послуги її споживачу незалежно від обраної моделі організації договірних відносин у разі непогашення в повному обсязі заборгованості за спожиті комунальні послуги протягом 30 днів з дня отримання споживачем попередження від виконавця. 
Таке попередження надсилається споживачу не раніше наступного робочого дня після спливу граничного строку оплати комунальної послуги, визначеного законодавством та/або договором про надання відповідної комунальної послуги.
Обмеження (припинення) надання відповідної комунальної послуги здійснюється виконавцем у присутності представника особи, яка здійснює технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, а також управителя або посадової особи чи працівника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, якщо управління багатоквартирним будинком здійснюється відповідно управителем або об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку. 
Неприбуття зазначених осіб, які заздалегідь були попереджені виконавцем про день та час здійснення обмеження (припинення) надання комунальної послуги, не є перешкодою для здійснення виконавцем обмеження (припинення) надання комунальної послуги споживачу.
Постачання комунальної послуги відновлюється в повному обсязі протягом наступного дня з дати повного погашення заборгованості за фактично спожиті послуги чи з дати укладення угоди про реструктуризацію заборгованості.

Статтею 27 Закону визначений порядок оформлення претензій споживачів.
Так, у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг.
У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг.
Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.
За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).
Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача.
Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості.
У разі проведення перевірки якості наданих послуг з централізованого водопостачання, постачання гарячої води або постачання природного газу споживач має право здійснити забір проб. Інформація про забір проб включається до акта-претензії.
У разі встановлення за результатами дослідження відібраних проб факту постачання послуг неналежної якості витрати споживача на оплату проведених досліджень проб підлягають компенсації за рахунок виконавця відповідної послуги.
У разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом.
Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем).

Згідно п.8.1. договору, який був укладений між позивачем та відповідачем, у разі порушення Виконавцем умов договору, споживач викликає представника Виконавця для складання та підписання акта-претензії Споживача, в якому зазначаються строки, види порушень кількісних та якісних показників послуг тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик Споживача не пізніше 2 (двох) робочих днів. 

Акт-претензія складається Споживачем та представником Виконавця і скріплюється їх підписами. У разі неприбуття представника Виконавця у зазначений Договором строк або обгрунтованої відмови від підписання, акт-претензія вважається дійсним, якщо його підписали не менш, як два Споживачі.

Згідно п.9.1. зазначеного договору водопостачання Споживача може бути обмежено або припинено Виконавцем без попередження у разі, зокрема, виникнення аварійних ситуацій в магістралях Виконавця на час, що необхідно для їх ліквідації; у разі самовільного приєднання Споживача до магістралей та водоводів Виконавця.

Як було вказано вище, ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідача із заявами, вимогами, запитами та претензіями щодо відсутності в його будинку холодного водопостачання впродовж 2021 -2023 років. 

При цьому на деякі заяви та вимоги відповідач надав відповіді. Зокрема: 06 грудня 2021 року за вих. №01-32/896, 17 лютого 2022 року за вих. №01-32/105, 14 жовтня 2022 року за вих.№01-23/201 та 10 лютого 2023 року за вих. №01-32/28.

Тобто вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 мав проблему з постачанням холодної води до його житлового будинку та звертався до відповідача з цього приводу для його вирішення.

Однак матеріали справи не містять доказів того, що відповідач належним чином та у відповідності до норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» реагував на вказані звернення та здійснював вихід на адресу позивача для встановлення наявності або відсутності водопостачання та з яких саме підстав. Представник КП «Долинське комунально-господарське підприємство» під час розгляду справи в суді першої інстанції наполягав на тому, що з боку відповідача жодних дій щодо відключення позивача від водопостачання не здійснювалось, про що також відповідач повідомляв у своїх відповідях ОСОБА_1 .. Інших заходів з боку відповідача не здійснювалось. Інших доказів, які б могли спростувати доводи позову ОСОБА_1 стосовно неналежного реагування на якого виклики та звернення щодо відсутності холодного водопостачання, сторона відповідача не надавала.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 

Аналіз викладеного свідчить про те, що відсутність належного реагування КП «Долинське комунально-господарське підприємство» на заяви, виклики та звернення ОСОБА_1 має ознаки порушенням відповідачем вимог Закону України «Про житлово – комунальні послуги» та умов договору №1527 про надання послуг з постачання холодної води, який був укладений 18.05.2020 року між КП «Долинське комунально-господарське підприємство» та ОСОБА_1 . 
За таких обставин відповідач має нести відповідальність у відповідності до норм статті 26 Закону України «Про житлово – комунальні послуги», умов договору та Цивільного Кодексу України. 
При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідно до норм зазначеного Закону постачання комунальної послуги відновлюється в повному обсязі саме виконавцем такої послуги, в даній справі її виконавцем є КП «Долинське комунально-господарське підприємство».
Звертаючись до суду із вказаним позов ОСОБА_1 просив суд: стягнути з відповідача на користь позивача вартість робіт по відновленню водопостачання у розмірі 20444,00 грн, стягнути пеню у розмірі 3% вартості роботи (послуги) за кожний день прострочення надання послуги з постачання холодної води в сумі 316473,12 грн; зобов`язати відповідача усунути перешкоди у наданні послуги з водопостачання, а саме, надати Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 доступ до системи водопостачання для проведення робіт по відновленню надання послуги з постачання холодної води до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та не чинити жодних перешкод у проведенні вказаних робіт.
Проте, в позові ОСОБА_1 не оскаржує дії чи бездіяльність відповідача, не заявляє вимоги до КП «Долинське комунально-господарське підприємство», як виконавця  комунальної послуги з водопостачання, про усунення перешкод у наданні послуги та відновлення водопостачаннядо домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а лише просить суд компенсувати йому майбутні витрати, які він має понести у вигляді вартості робіт по відновленню водопостачання та пеню за кожний день прострочення надання послуги з постачання холодної води, які на думку колегії суддів,є передчасними. При цьому,  розмір вартості робіт по відновленню водопостачання, за відсутності  в матеріалах справи доказів причин відсутності послуг з постачання холодної води до домоволодіння позивача, та обсягу необхідних робіт, грунтуються на припущеннях. Окрім того, ОСОБА_1 просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди у наданні послуги з водопостачання, шляхом надання фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 доступ до системи водопостачання для проведення робіт по відновленню надання послуги з постачання холодної води до домоволодіння позивача, при цьому матеріали справи не містять доказів того, що відповідач чинить йому перешкоди. 
         Отже, обраний позивачем спосіб захисту, не є ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах та не  приводить до відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо підстав відмови у задоволені позову, а саме з підстав недоведеності позовних вимог не відповідає нормам статті 263 ЦПК України. Адже позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з тих підстав, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не відповідає нормам Закону України «Про житлово - комунальні послуги», умовам договору, Цивільного Кодексу України, та є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача,
При цьому, є правильні висновки суду першої інстанції, що позивачем не надано належних, достовірних та достататніх доказів на підтвердження причин відсутності послуг з постачання холодної води, та на якій саме ділянці, якщо є несправність систем централізованого водопостачання має така несправність у відповідності до акту розмежування майнової належності та експлуатаційної відповідальності сторін. 
З огляду на викладене, оскаржуване рішення, не можна вважати законним та обгрунтованим, тому відповідно до норм статті 376 ЦПК України підлягає зміненню, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. 

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга залишена підлягає частковому задоволенню, втім лише в частині нормативного обґрунтування, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 21 січня 2025 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 12 червня 2025 року.
Головуючий, суддя 	Суддя	Суддя	
Подліянова Г.С.	Кухар С.В. 	Онищенко Е.А.