Справа № 452/1123/25                                Головуючий у 1 інстанції: Бікезіна О.В. 
Провадження № 22-ц/811/1180/25                Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 червня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Ванівського О.М.,
суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.
секретаря: Цьони С.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця Шелінської Юлії Андріївни на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 01 квітня 2025 року у справі за подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ,-
в с т а н о в и в:
Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Ю.А. звернулася до Самбірського міськрайонного суду Львівської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржниці ОСОБА_1 , заінтересована особа Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро».
В обґрунтування подання покликалась на те, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. від 31 січня 2023 року відкрито виконавче провадження № 70892391 з примусового виконання виконавчого листа
№ 452/2435/21, виданого 25 листопада 2022 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» 98841 грн. 63 коп., з яких: залишок простроченого боргу - 73039 грн.
72 коп.; залишок прострочених відсотків - 4969 грн. 91 коп.; залишок прострочених комісій - 20832 грн. 00 коп. та 2270 грн. 00 коп. судового збору.
У межах виконавчого провадження № 70892391 винесено постанову про арешт майна боржниці; скеровано запити в реєструючи органи з метою перевірки її майнового стану; винесено постанови про арешт коштів боржниці в банківських установах.
На адресу виконавця 6 лютого 2023 року надійшло прохання боржниці щодо розблокування карток «Райффайзен банк», на яку приходить зарплата та «ПриватБанк», на яку приходять дитячі надходження.
Виконавцем 7 лютого 2023 року було надано відповідь на прохання боржниці про розблокування рахунків на адресу боржника: Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Мала Виска.
Отже, боржниця володіє інформацією про відкрите виконавче провадження
ВП № 70892391 з примусового виконання виконавчого листа № 452/2435/21 виданого 25 листопад 2022 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області.
На адресу приватного виконавця 12 червня 2023 року надійшла заява про визначення поточного рахунку НОМЕР_1 , відкритий AT КБ «ПриватБанк» для здійснення видаткових операцій Василик О.П. від 1 червня 2023 року. У своїй заяві боржниця зазначила адресу фактичного місця проживання: 26200, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Мала Виска.
Виконавцем 12 червня 2023 року винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій
ВП № 70892391 та скеровано в AT КБ «ПриватБанк» до виконання.
Кошти, що були стягнуті у межах виконавчого провадження ВП № 70892391 у сумі 27703 грн. 55 коп., що в співвідношенні до загальної суми заборгованості та стягнення витрат виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця, що становить 111976 грн., 74 коп. не є достатнім стягненням коштів в розумні строки.
Оскільки приватним виконавцем вжито всіх передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішення суду, однак боржниця ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням суду, це є підставою для тимчасового обмеження боржниці у праві виїзду за межі України.
З наведених підстав просила тимчасово обмежити боржницю ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, покладених на неї згідно з виконавчим провадженням № 70892391 з примусового виконання виконавчого листа
№ 452/2435/21, виданого 25 листопада 2022 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» 98841 грн. 63 коп., з яких: залишок простроченого боргу - 73039 грн.
72 коп.; залишок прострочених відсотків - 4969 грн. 91 коп.; залишок прострочених комісій - 20832 грн. 00 коп. та 2270 грн. 00 коп. судового збору.
Оскаржуваною ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 01 квітня 2025 року у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи ОСОБА_1 – відмовлено.
Рішення в апеляційному порядку оскаржила приватний виконавець Шелінська Юлія Андріївна.
Вважає, що при постановленні ухвали не були з`ясовані усі обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права, а тому вона є незаконною та необґрунтованою. 
Апелянт не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що матеріали подання не містять належних та допустимих доказів того, що боржник свідомо не вчиняє дій, спрямованих на виконання рішення суду, хоча виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості. 
В поданні зазначено заходи, які вчинялися приватним виконавцем, для виконання рішення суду в межах виконавчого провадження № 70892391 з примусового виконання виконавчого листа № 452/2435/21, виданого 25 листопада 2022 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області. Стверджує, що після визначення рахунку як поточного, боржник самостійно не здійснив жодної оплати за виконавчим провадженням.
Боржнику надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження та вимогу-виклик до приватного виконавця для дачі пояснень щодо виконання рішення суду, відтак боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішення суду. Незважаючи на те, що приватним виконавцем вжито всіх передбачених законодавством заходів для примусового виконання рішення суду, однак рішення суду не виконано, а боржник свідомо ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, про що свідчить неподання декларації про доходи та майно боржника, ігнорування наявності відкритого виконавчого провадження, невиконання вимог приватного виконавця. 
Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою подання задовольнити повністю.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. 
Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Відмовляючи в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України, суд першої інстанції виходив з того, що приватним виконавцем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження свідомого ухилення боржника, ОСОБА_1 , від виконання рішення суду, від сплати нею заборгованості, стягнутої за рішенням суду, яке є обов`язковим до виконання.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції враховуючи наступне. 
Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. від 31 січня 2023 року відкрито виконавче провадження № 70892391 з примусового виконання виконавчого листа № 452/2435/21, виданого 25 листопада 2022 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» 98841 грн. 63 коп., з яких: залишок простроченого боргу - 73039 грн. 72 коп.; залишок прострочених відсотків - 4969 грн. 91 коп.; залишок прострочених комісій - 20832 грн. 00 коп. та 2270 грн. 00 коп. судового збору.
У межах примусового виконання даного виконавчого провадження приватним виконавцем Шелінською Ю.А. приймалися ряд заходів а саме: винесено постанову про арешт майна боржниці; скеровано запити в реєструючи органи з метою перевірки її майнового стану; винесено постанови про арешт коштів боржниці в банківських установах.
За результатами вжитих приватним виконавцем заходів з рахунку боржниці, відкритому в AT КБ «ПриватБанк» надходили грошові кошти. Таким чином, у межах виконавчого провадження ВП № 70892391 були стягнуті грошові кошти в сумі 27703 грн.
55 коп.
Згідно електронної відповіді Пенсійного фонду України від 21 березня 2025 року про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб-боржників. які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про їх останнє місце роботи: особа отримувала дохід у 2023 році у Селянському (Фермерському) господарстві «Тульдас».
Згідно електронної відповіді Державної податкової служби України від 21 березня 2025 року боржник отримувала дохід за 1 квартал 2024 року, за 2 квартал 2024 року за 3 квартал 2024 року у Управлінні соціального захисту населення Новоукраїнської районної державної адміністрації.
Інші вжиті приватним виконавцем заходи результату не мали, оскільки згідно наданої приватному виконавцю інформації ОСОБА_1 нерухомого майна у власності не має; транспортних засобів у власності не має.
Судом встановлено, що станом на день розгляду подання, заборгованість за виконавчим листом ОСОБА_1 в повному обсязі не сплачена.
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).
Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має, зокрема, право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (пункт 19 частина 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.
Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».
Положення статті 6 цього Закону передбачають, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
Відповідно до частини 1 статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. (частина 3 статті 441 ЦПК України).
Частина 4 статті 441 ЦПК України передбачає, що ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідно рішення за поданням державного або приватного виконавця.
Отже, задоволення подання державного чи приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення належними та допустимими доказами факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.
Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів, тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні непереборні обставини.
Разом із тим, сам по собі факт невиконання боржником судового рішення, якщо відсутні відомості про умисне ухилення його від виконання цього зобов`язання, не є підставою для обмеження права боржника у виїзді за межі України.
Протоколом №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції, та у Першому протоколі до неї, який ратифіковано Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, у статті 2 передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа свідомо ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, свідомо не вживає жодних заходів для виконання судового рішення, маючи для цього реальні можливості.
Як вбачається з матеріалів справи, у межах виконавчого провадження № 70892391 винесено постанову про арешт майна боржниці; скеровано запити в реєструючи органи з метою перевірки її майнового стану; винесено постанови про арешт коштів боржниці в банківських установах.
На адресу виконавця 6 лютого 2023 року надійшло прохання боржниці щодо розблокування карток «Райффайзен банк», на яку приходить зарплата та «ПриватБанк», на яку приходять дитячі надходження.
Виконавцем 7 лютого 2023 року було надано відповідь на прохання боржниці про розблокування рахунків на адресу боржника: Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Мала Виска.
Отже, боржниця володіє інформацією про відкрите виконавче провадження
ВП № 70892391 з примусового виконання виконавчого листа № 452/2435/21 виданого 25 листопад 2022 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області.
Згідно відповіді Маловисківської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 4 квітня 2023 року боржниця в реєстрі територіальної громади не зареєстрована.
Згідно відповіді Харківської міської ради від 18 квітня 2023 року боржниця в реєстрі територіальної громади не зареєстрована.
Проте, у своєму проханні до приватного виконавця від 1 лютого 2023 року боржниця долучила довідку про зняття з реєстрації місця проживання, згідно якої боржницю знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із вибуттям до нового місця проживання: АДРЕСА_2 .
На адресу приватного виконавця 12 червня 2023 року надійшла заява про визначення поточного рахунку НОМЕР_1 , відкритий AT КБ «ПриватБанк» для здійснення видаткових операцій Василик О.П. від 1 червня 2023 року. У своїй заяві боржниця зазначила адресу фактичного місця проживання: 26200, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Мала Виска.
Виконавцем 12 червня 2023 року винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій
ВП № 70892391 та скеровано в AT КБ «ПриватБанк» до виконання.
Кошти, що були стягнуті у межах виконавчого провадження ВП № 70892391 у сумі 27703 грн. 55 коп., що в співвідношенні до загальної суми заборгованості та стягнення витрат виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця, що становить 111976 грн., 74 коп. не є достатнім стягненням коштів в розумні строки.
Виконавцем 10 січня 2025 року надіслано вимогу-виклик боржнику на адреси: АДРЕСА_3 , та 26200, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Мала Виска, з`явитись 31 січня 2025 року о 11:00 год. або 12:00 год. для дачі пояснень з приводу виконавчого документа, що підтверджується списком згуртованих поштових відправлень від 10 січня 2025 року. Лист з вимогою-виклик повернувся приватному виконавцю, як не вручений, у зв`язку відсутністю адресата за вказаною адресою.
Згідно відповіді Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 16 січня 2025 року боржник документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 23 вересня 2015 року, термін дії до 23 вересня 2025 року, орган видачі - 4601, статус - діючий.
Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 16 січня 2025 року, земельних ділянок у власності на території області не зареєстровано.
Згідно відповіді ТСЦ 4644 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області від 17 січня 2025 року за боржником не зареєстровано транспортних засобів станом на 17 січня 2025 року.
Згідно електронної відповіді Пенсійного фонду України від 21 березня 2025 року про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб-боржників. які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про їх останнє місце роботи: особа отримувала дохід у 2023 році у Селянському (Фермерському) господарстві «Тульдас».
Згідно електронної відповіді Державної податкової служби України від 21 березня 2025 року боржник отримувала дохід за 1 квартал 2024 року, за 2 квартал 2024 року за 3 квартал 2024 року у Управлінні соціального захисту населення Новоукраїнської районної державної адміністрації.
Вищенаведене підтверджує відсутність коштів на рахунках боржника, а також підтверджує те, що приватним виконавцем Шелінською Ю.А. вчинялися всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», для примусового виконання рішення суду.
Обгрунтовуючи подання про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, приватний виконавець посилається на те, що боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду, оскільки не вчиняє жодних дій, спрямованих на його виконання.
Про ухилення від виконання зобов`язань свідчать будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.
Відмовляючи в задоволенні подання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України боржника, суд першої інстанції вірно вважає, що приватний виконавець Шелінська Ю.А. не надала суду докази того, що боржниця свідомо ухиляється від виконання свого обов`язку по сплаті боргу. Матеріали виконавчого провадження містять докази того, що вона була офіційно працевлаштована, з отриманих нею доходів відбувалося часткове погашення боргу.
Інших доказів на підтвердження свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань за рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області, приватний виконавець Шелінська Ю.А. суду не надала.
Право державного чи приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, тобто наявність лише самого зобов`язання, не може бути підставою для звернення державного чи приватного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.
Відсутність у боржника коштів, рухомого та нерухомого майна, за рахунок яких було б можливим виконання рішення суду, також не свідчить про ухилення боржника від виконання рішення суду.
Невиконання судового рішення може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження тощо, однак воно може бути суб`єктивним, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.
Погоджуючись з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні подання приватного виконавця Шелінської Ю.А., колегія суддів враховує те, що для задоволення подання виконавця про обмеження у праві виїзду за межі України, що є тимчасовим обмеженням конституційних прав громадянина України, які також гарантовані Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, повинні бути достатньо вагомі підстави, які б свідчили про необхідність застосування такого заходу.
Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України може бути застосовано як крайній захід до боржника, коли державним чи приватним виконавцем вжито всіх можливих заходів примусового виконання судового рішення, оскільки це матиме наслідком обмеження конституційного права громадянина.
Колегія суддів вважає, що не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, оскільки сам факт відкриття виконавчого провадження, вжиття приватним виконавцем передбачених законом заходів для виконання судового рішення та його невиконання виконання боржником, не свідчать про ухилення боржника від виконання рішення суду, а відтак не свідчить і про необхідність застосування до боржника ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
За наведених вище обставин, вірними та обгрунтованими є висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.
Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни – залишити без задоволення.
Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 01 квітня 2025 року– залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.
Постанова складена 30.06.2025 року.

Головуючий: О.М. Ванівський 

Судді: Н.О. Шеремета

Р.П. Цяцяк