УХВАЛА

16 липня 2025 року
м. Київ

справа №240/11925/24
адміністративне провадження №К/990/27494/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Юрченко В.П., 
перевіривши касаційну скаргу Житомирської митниці на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2025 у справі №240/11925/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Унасолар Сервіс» до Житомирської митниці про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови,

УСТАНОВИВ:
До Верховного Суду 26.06.2025 надійшла касаційна скарга Житомирської митниці на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2025 у справі №240/11925/24.
Вирішуючи питання про можливість відкриття касаційного провадження за поданою скаргою, Верховний Суд виходить з такого.
Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Унасолар Сервіс» до Житомирської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови. Визнано протиправними та скасовано рішення від 13.05.2024 №UA101000/2024/000157/2 про коригування митної вартості та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 13.05.2024 №UA101020/2024/006781. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Унасолар Сервіс» за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці Державної митної служби України судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 21000,06 грн. (двадцять одна тисяча гривень 06 копійок) та судові витрати на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 копійок). Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.
Сторонами по справі оскаржено дане судове рішення.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2025 апеляційну скаргу Житомирської митниці залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Унасолар Сервіс» задоволено частково. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 змінено, замінивши у абзаці 3 резолютивної частини такого рішення слова та цифри « 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 копійок)» на слова та цифри « 20000,00 грн (двадцять тисяч гривень)». В решті рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 залишено без змін.
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.
Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 2 і 3 статті 353 цього Кодексу.
Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1, 2, 3 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:
- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; обґрунтування в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга) (для пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України);
- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанови Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; вмотивованого обґрунтування необхідності такого відступу; висновку, який, на думку скаржника, відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини 4 статті 328 КАС України);
- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; висновку апеляційного суду, який, на переконання скаржника, є неправильним; обґрунтування у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України).
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України), у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права. При цьому пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України є відсильною нормою, обґрунтування необхідності касаційного оскарження таким пунктом можливе лише у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт та частину статті 353 КАС України.
Аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Разом з цим, скаржником не вказано відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України підставу для касаційного оскарження судових рішень.
Скаржником зауважено, що судом першої інстанції невірно визначено ціну та предмет позову, неправильно розраховано судовий збір.
На думку митниці, загальний розмір різниці митних платежів за митною вартістю, задекларованою платником та скоригованою митницею, становить 241621,55 грн, що відображається у графі 47 митної декларації від 15.05.2024 № 24UA101020017874U2. Отже, ціна позову мала б становити 241621,55 грн. Судом першої інстанції дану обставину було досліджено, позивач визнав помилку у зазначенні ціни позову, про що свідчить звукозапис судового засідання.
Верховний Суд зауважує, що за текстом оскаржуваних рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2025 у справі №240/11925/24 неможливо встановити ціну позову (різницю митної вартості, визначеної митним органом та позивачем у гривневому еквіваленті на день коригування).
Митницею не надано доказів на підтвердження зазначеною нею в касаційній скарзі ціни позову 241621,55 грн, не конкретизовано, в якому саме судовому засіданні сторони дійшли згоди щодо такої ціни позову.
Фактично доводи касаційної скарги в цій частині зводяться до незгоди з обчисленням судом першої інстанції судового збору за подання позовної заяви у даній справі.
Слід зауважити, що відповідно до частини 1 статті 253 КАС України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Скаржником не надано доказів щодо звернення до суду з заявою про виправлення описки чи арифметичної помилки в частині розрахунку судового збору.
Крім того, Житомирською митницею не зазначено, чи вживалися нею всі процесуально можливі заходи для вирішення питання правильності обрахунку судового збору, виправлення можливих допущених помилок та описок під час розгляду справи в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, скаржником вчинено посилання на статті 134, 139 КАС України, зауважено, що судом апеляційної інстанції не враховано правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 04.08.2020 у справі №810/3213/16, від 11.12.2019 у справі №545/2432/16-а, від 02.08.2022 у справі №640/14930/20, Великої Палати Верховного Суду від 28.06.2018 у справі №826/1216/16.
На думку скаржника, суди попередніх інстанцій не оцінили надані позивачем докази у їх сукупності, визначаючи об`єм наданої правової допомоги та суму понесеної на неї витрат, не враховано, що адвокатом не надано акту приймання-передачі послуг, не вказано скільки часу було витрачено на надання правничої допомоги та перелік послуг з надання вказаної допомоги.
Верховний Суд зауважує, що скаржником не конкретизовано підстави касаційного оскарження судових рішень, не зазначено відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України.
Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, посилань на практику Верховного Суду без доведення подібності правовідносин у справах, висловлення незгоди з наданою судами правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, переоцінки доказів, що не є належним викладенням підстав касаційного оскарження.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Слід зазначити, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Відтак, скаржнику слід викласти передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для касаційного оскарження судових рішень відповідно до приписів пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Житомирська митниця просить частково скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 та ухвалити у справі №240/11925/24 в частині стягнення витрат на оплату судового збору у розмірі 21000,06 грн та стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. Скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2025 в частині Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 змінено, замінивши у абзаці 3 резолютивної частини такого рішення слова та цифри « 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 копійок)» на слова та цифри « 20000,00 грн (двадцять тисяч гривень)». В частині стягнення судових витрат на оплату судового збору та правничої допомоги, прийняти нове рішення.
Верховний Суд зазначає, що такі вимоги касаційної скарги потребують уточнення, оскільки скаржником не конкретизовано, яке саме нове рішення має бути прийняте судом касаційної інстанції, в якій частині мають бути скасовані чи змінені оскаржувані судові рішення.
Таким чином, скаржнику слід уточнити вимоги касаційної скарги.
Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За правилами частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328-330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Житомирської митниці на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2025 у справі №240/11925/24 залишити без руху.
Установити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом належного викладення підстав касаційного оскарження, уточнення вимог касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.А. Васильєва
Л.І. Бившева 
 В.П. Юрченко ,
Судді Верховного Суду