П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/4709/24-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Левицький Василь Костянтинович 
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
07 липня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Сушка О.О.  Залімського І. Г. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії. 

2. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що є особою без громадянства. Свою згоду на проходження військової він не надавав, заяву з проханням щодо прийняття на військову службу не подавав, контракт з ним не укладено. Командування військової частини НОМЕР_1 в усній формі відмовило йому у звільненні за відсутності підстав.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено частково. 

3.1. Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.09.2023 № 278 в частині зарахування ОСОБА_1 з 28.09.2023 в списки особового складу частини на всі види забезпечення.

3.2. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

3.3. В іншій частині позову відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. 

5. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що на момент призову на військову службу позивач не оспорював факт свого призову на військову службу по мобілізації, натомість реалізував процедуру судового оскарження вже після тривалого проходження військової служби, що свідчить про необ`єктивність позовних вимог та рішення по суті спору.

6. Також зазначає, що суб`єктом звернення до суду представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Оразовим Артемом Андрійовичем подано належним чином не засвідчені документи, на що судом при розгляді справи по суті в першій інстанції не звернено увагу. 

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

7. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в росії, та є особою без громадянства, що підтверджується посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_2 від 15.09.2016 документований (а.с. 5 на звороті, 6 на звороті).

8. 31.10.2019 органом 3500 видано позивачу посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон НОМЕР_3 (а.с. 6).

9. Дослідженням військового квитка серії НОМЕР_4 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 15.08.2023 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сиктивкар, російська федерація, встановлено, що у 2023 році (без зазначення дати та місяця) позивач на підставі указу Президента України № 255/2023 призваний Кропивницьким РТЦК у Збройні Сили України по мобілізації. Відповідно до записів військового квитка серії НОМЕР_4 , у період з 16.08.2023 по 26.09.2023 позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_5 , а з 27.09.2023 – у військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 12 - 17).

10. Згідно витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.08.2023 № 541 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації", на виконання Указу Президента України від 01.05.2023 № 255/2023 "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" та відповідно до Законів України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" позивача призвано та направлено для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_5 (а.с. 34 -35).

11. Під час розгляду справи по суті судом також встановлено, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.09.2023 № 278, солдата ОСОБА_1 , призначеного телеграмою командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України № 117/3675 від 25.09.2023 на посаду навідника десантно-штурмового відділення десантно-штурмового взводу 2 десанотно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону, який прибув з військової частини НОМЕР_5 , з 28.09.2023 зараховано в списки особового складу частини на всі види забезпечення, котлове - з сніданку 28.09.2023. Цим же наказом позивача визнано таким, що з 28.09.2023 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою (а.с. 32).

12. Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 19.10.2023 № 4845, позивач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 11).

13. У позові позивач стверджував, що командування військової частини НОМЕР_1 в усній формі відмовило йому у звільненні за відсутності підстав.

14. Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

15. Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16. Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

17. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

18. Відповідно до ст. 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

19. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

20. Надалі, воєнний стан був неодноразово продовжений і Верховна Рада України щоразу їх затверджувала відповідними законами.

21. Указом Президента України № 69/2022 “Про загальну мобілізацію” від 24.02.2022 оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Укази Президента України про мобілізацію щоразу затверджувала Верховна Рада України відповідними законами.

22. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII, в редакції чинні на час виникнення спірних правовідносин) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

23. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

24. Частиною 6 ст. 2 Закону № 2232-XII передбачено зокрема такий вид військової служби, як військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

25. Статтею 26 Конституції України передбачено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

26. Відповідно до ч. 6 ст. 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні.

27. У випадках, передбачених законом, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, можуть у добровільному порядку (за контрактом) проходити військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.

28. Особливості прийняття на військову службу та проходження військової служби у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України іноземцями та особами без громадянства врегульовало главою ІІІ-1 Закону № 2232-XII.

29. Так, відповідно до ч. 1 ст. 21-1 Закону № 2232-XII іноземці та особи без громадянства можуть бути прийняті на військову службу до Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України за контрактом на посади рядового, сержантського і старшинського складу.

30. Частина 3 ст. 21-1 Закону № 2232-XII вказує, що для прийняття на військову службу іноземці та особи без громадянства звертаються до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем їх проживання або безпосередньо до військової частини, в якій вони мають бажання проходити службу за контрактом.

31. Згідно до частини 1, 2, 3 статті 21-2 Закону № 2232-XII у контракті про проходження військової служби іноземців та осіб без громадянства встановлюється випробування строком два місяці.

32. Для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства, які приймаються на військову службу за контрактом та призначаються на посади, встановлюються такі строки військової служби в календарному обчисленні: для осіб рядового складу - 3 роки; для осіб сержантського і старшинського складу - від 3 до 5 років.

33. Під час дії особливого періоду військовослужбовцям із числа іноземців та осіб без громадянства, які проходять військову службу за контрактом, гарантується можливість припинення (розірвання) контракту за власним бажанням.

34. Підстави звільнення з військової служби передбачені ст. 26 Закону № 2232-XII.

35. Так, відповідно до п.п. “г” п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону № 2232-XII контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби під час проведення мобілізації та дії воєнного стану за власним бажанням (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства, які проходять військову службу за контрактом у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України), але не раніше шести місяців проходження ними безперервної військової служби.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

36. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

37. Судом встановлено, що позивач є особою без громадянства, що підтверджується посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_2 від 15.09.2016, а також посвідченням особи без громадянства для виїзду за кордон UKR CBO73199.

38. Згідно витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.08.2023 № 541 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації", на виконання Указу Президента України від 01.05.2023 № 255/2023 "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" та відповідно до Законів України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" позивача призвано та направлено для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_5 .

39. Вважаючи протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо мобілізації, позивач звернувся до суду.

40. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду у справа № 404/11261/23 від 13.08.2024, яке набрало законної сили 13.09.2024, позов ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо призову та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби під час мобілізації. Визнано протиправним та скасовано наказ ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15.08.2023 № 541 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації", в частині призову та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби під час мобілізації. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 34-35).

41. В мотивувальній частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі № 404/11261/23 від 13.08.2024 зазначено, що «позивач є особою без громадянства та на законних підставах постійно проживає в Україні. Отже, на нього не поширюється військовий обов`язок, передбачений ст. 65 Конституції України, і він не належить до категорії військовозобов`язаних чи резервістів у розумінні Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

42. Також встановлено, що на момент оголошення мобілізації (24.02.2022) позивач не проходив військову службу за контрактом у Збройних Силах України, не міг бути зарахованим (перебувати) у військовому оперативному резерві, тож не підлягав призову за мобілізацією або за призовом із числа резервістів в особливий період.

43. Водночас, позивач міг бути прийнятий на військову службу добровільно, лише шляхом укладення строкового контракту про проходження іноземцями та особами без громадянства військової служби у Збройних Силах України в порядку, передбаченому Положенням, яке затверджене Указом Президента України від 10.06.2016 № 248/2016.

44. Однак, як вбачається з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.08.2023             № 541 позивач з 15.08.2023 призваний та направлений для проходження військової служби у розпорядження командира військової частини НОМЕР_5 , як такий, що призваний на військову службу під час проведення загальної мобілізації.

45. Доказів того, що позивач виявив бажання проходити військову службу в Збройних Силах України за контрактом і уклав контракт, який би міг бути підставою для видання відповідного наказу по особовому складу про зарахування іноземця до списків особового складу Збройних Сил України та призначення його на відповідну посаду чи продовження військової служби, судом не здобуто.

46. Разом з тим, відсутність такого контракту позбавляє позивача права скористатися гарантованою йому частиною 3 статті 21-2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (у редакції Закону України від 14.04.2022 №2197-IX) можливістю припинення (розірвання) контракту під час дії особливого періоду та звільнення з військової служби за власним бажанням за підпунктом "ґ" пункту 3 частини 5 статті 26 цього Закону.

47. Доводи апеляційної скарги, що суб`єктом звернення до суду представником позивача подано позов без повноважень, на що судом при розгляді справи по суті в першій інстанції не звернено увагу не знайшли свого підтвердження, оскільки матеріали справи (а.с. 3-8) містять достатні докази представництва позивача адвокатом в суді першої інстанції.

48. Оскільки відсутність контракту позбавляє позивача права скористатися гарантованою йому ч. 3 ст. 21-2 Закону № 2232-XII можливістю припинення (розірвання) контракту під час дії особливого періоду та звільнення з військової служби за власним бажанням за п.п. "ґ" п. 3 ч. 5 ст. 26 цього Закону, а згідно рішення суду у справі № 404/11261/23 від 13.08.2024, яке набрало законної сили, та є преюдиційним для справи, яка розглядається, визнано протиправним та скасовано наказ ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.08.2023 № 541 в частині призову та направлення повивача для проходження військової служби під час мобілізації, суд вважає, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.09.2023 № 278 про зарахування позивача з 28.09.2023 в списки особового складу частини на всі види забезпечення є також протиправним.

49. Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

50. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

51. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

52. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

53. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

54. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

55. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.   

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сушко О.О.    Залімський І. Г.