Справа № 466/2631/25                                Головуючий у 1 інстанції: Едер П. Т. 
Провадження № 33/811/996/25                Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 , захисника Малиняка В.П., потерпілої ОСОБА_2 , адвоката Балуша М.Б. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника Малиняка В.А. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою:  АДРЕСА_1  та проживає за адресою:  АДРЕСА_2 , на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28 травня 2025 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2  КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 510,00 грн. (п`ятсот десять гривень 00 копійок) в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).
Згідно з постановою, 11.03.2025 близько 22:50 год. гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 вчинив психологічне домашнє насильство відносно своїх малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: у їх присутності словесно ображав дружину ОСОБА_2 , погрожував фізичною розправою. Таким чином гр. ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, захисник Малиняк В.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28 травня 2025 року.
Зазначає, що ОСОБА_1 був відсутній під час проголошення рішення, постанови не отримував, з постановою ознайомився захисник 11.06.2025 через ЄДРСР.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
11.03.2025 між подружжям виник конфлікт на побутовому рівні, але завдання шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої чи можливість завдання такої шкоди не доведено відповідними доказами.
ОСОБА_1 , захисник Малиняк В.П. апеляційну скаргу підтримали, просили задоволити.
Потерпіла ОСОБА_2 , адвокат Балуш М.Б. апеляційну скаргу заперечили просили постанову судді першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
З огляду на те, що копію оскаржуваної постанови захисник Малиняк В.П. отримав 11.06.2025 року та того ж дня мав можливість ознайомитися з мотивами прийнятого рішення, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вказані вимоги суддею першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
Даний висновок судді підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким судом була надана належна оцінка, зокрема: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 11 березня 2025 року серії ВАД № 689686, згідно з яким 11.03.2025 близько 22:50 год. гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 вчинив психологічне домашнє насильство відносно своїх малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: у їх присутності словесно ображав дружину ОСОБА_2 , погрожував фізичною розправою. Таким чином гр. ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Підставою для складання вказаного протоколу стала заява ОСОБА_2 від 11 березня 2025 року (а.с. 2), згідно з якою остання просила вжити заходів щодо її чоловіка ОСОБА_1 який 11.03.2025 близько 22:50 год. за місцем спільного проживання, що за адресою:  АДРЕСА_2 у присутності малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вчинив відносно неї домашнє насильство, а саме кричав, словесно погрожував фізичною розправою, чим вчинив моральний та психологічний тиск.
Викладене у заяві також підтверджується терміновим заборонним приписом серії АА № 610409 від 11.03.2025 стосовно кривдника ОСОБА_1 (а.с. 9).
Крім того у матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_5 від 11.03.2025 відповідно до яких вона тимчасово проживає зі своєю онукою ОСОБА_6 та її чоловіком ОСОБА_1 та їхніми двома дітьми. 11.03.2025 близько 22:30 год. ОСОБА_1 почав поводитись неадекватно, агресивно, кричав до її онуки Віри, словесно ображав, погрожував фізичною розправою у присутності їхніх дітей (а.с. 3).
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, взаємоузгоджуються між собою, у зв`язку з чим твердження захисника Малиняка В.П. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, є необґрунтованими.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 поставлено у провивну вчинення психологічного насильства, яке у розумінні п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. 
Складений протокол про адміністративне правопорушення з додержанням вимог КУпАП містить у собі суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин із зазначенням порушення ОСОБА_1 , за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Достовірність даних, викладених в протоколі та правдивість показань, перевірені в судовому засіданні, а тому суддя районного суду, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини даної справи і з урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, і відповідає особі правопорушника.
З врахуванням вищевикладеного, на переконання апеляційного суду, постанова районного суду є законною та обґрунтованою, відтак підстави для її скасування та закриття провадження по справі відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику Малиняку В.А. строк апеляційного оскарження.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28 травня 2025 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП залишити без змін, апеляційну скаргу захисника Малиняка В.А. – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду                         Урдюк Т.М.