УХВАЛА

25 червня 2025 року 
м. Київ
справа № 380/21415/24
адміністративне провадження № К/990/27010/25  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Олендера І.Я., 
суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2025 у справі №380/21415/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АРІОНЕКС Україна» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «АРІОНЕКС Україна» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, прийняте Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Львівській області від 05.09.2024 №11736129/45454818; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №1 від 11.07.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «АРІОНЕКС Україна», датою її подання платником податків на реєстрацію.
Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 14.02.2025 задовольнив позовні вимоги. 
Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 28.05.2025, визнавши неповажними причини пропуску Головним управлінням ДПС у Львівській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України строку на апеляційне оскарження, відмовив у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.02.2025 у справі №380/21415/24.
Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління ДПС у Львівській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України через підсистему «Електронний суд» 23.06.2025 звернулося з касаційною скаргою. Обґрунтовуючи касаційну скаргу скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. Зокрема, контролюючий орган вказує на необґрунтованість прийняття Восьмим апеляційним адміністративним судом рішення, яке, зважаючи на відсутність законних підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження, перешкоджає подальшому провадженню у справі. 
При вирішенні питання щодо відкриття касаційного провадження у справі за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України, Судом з`ясовано наступні обставини.
Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 14.02.2025 (прийнятим у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження) у справі №380/21415/24 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АРІОНЕКС Україна» задовольнив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат. 
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції про задоволення позову, Головне управління ДПС у Львівській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України з метою його оскарження 18.04.2025 звернулося до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Разом з апеляційною скаргою відповідач до суду подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування поважності причин пропуску якого скаржник вказав, що копія рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.02.2025 у справі №380/21415/24 на адресу скаржника не надходила, а про результат розгляду справи судом першої інстанції скаржнику стало відомо лише 15.04.2025 після моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень. За наведених у клопотанні обставин скаржник уважає, що підстави пропуску ним строку на апеляційне оскарження є поважними, а строк таким, що підлягає поновленню.
Оцінивши наведені скаржником підстави пропуску строку на апеляційне оскарження, Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 29.04.2025 визнав їх неповажними, у зв`язку з чим подану контролюючим органом апеляційну скаргу залишив без руху та запропонував скаржнику в десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали надати до суду обґрунтовану заяву (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску строку, якщо такі є, з доданням до неї (нього) доказів на підтвердження вказаних у заяві (клопотанні) обставин. Окрім того, у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 КАС України, суд апеляційної інстанції запропоновував скаржнику, у визначений в цій же ухвалі строк, надати документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в цій справі.
Залишаючи подану скаржником апеляційну скаргу без руху, з-поміж іншого, суд апеляційної інстанції керувався тим, що контролюючий орган у клопотанні про поновлення пропущеного строку не навів поважних причин його пропуску, які могли б бути визнані судом поважними та не надав належних і допустимих доказів на їх підтвердження. 
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність тверджень скаржника щодо неотримання ним копії рішення суду першої інстанції, оскільки за встановлених судом обставин, відповідно до наявної довідки про доставку електронного листа, оскаржуване рішення суду від 14.02.2025 (його повний текст) було доставлено за допомогою підсистеми «Електронний суд» до електронного кабінету Головного управління ДПС у Львівській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України 17.02.2025 о 19:45год. 
Поряд з цим, як установив суд апеляційної інстанції, жодних доказів на підтвердження того, що копію рішення суду першої інстанції від 14.02.2025 скаржник не отримував або доказів чи пояснень, які б обґрунтовували неможливість подання апеляційної скарги з дотриманням визначеного статтею 295 КАС України строку на апеляційне оскарження, скаржником до суду не надано.
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість твердження скаржника про наявність достатніх правових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки наведені відповідачем у клопотанні твердження жодним чином не змінюють факт отримання Головним управлінням ДПС у Львівській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України повного тексту оскаржуваного рішення в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» саме 17.02.2025 о 19:45год.
Тобто, встановивши факт подання відповідачем апеляційної скарги без дотримання вимог статті 296 КАС України, а також поза межами процесуального строку, встановленого законом для апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, без надання при цьому належних та допустимих доказів неможливості подання апеляційної скарги у встановлений законом строк або інших доказів, які дають підстави для поновлення пропущеного строку звернення з апеляційної скаргою, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення поданої відповідачем апеляційної скарги без руху, з визначенням скаржнику строку для виконання у порядку та в спосіб зазначених вище в ухвалі вимог.
Одночасно суд роз`яснив скаржнику наслідки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Згідно довідки про доставку електронного листа, копію ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2025 про залишення апеляційної скарги без руху скаржник отримав в електронному кабінеті користувача підсистеми «Електронний суд» 30.04.2025. 
На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, Головним управлінням ДПС у Львівській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України до суду було подано клопотання про продовження процесуального строку для сплати судового збору або ж відстрочення такої сплати, а також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. 
В обґрунтування  поважності підстав пропуску строку скаржник послався на факт своєчасного первинного звернення до суду з апеляційною скаргою в цій справі та обставини неналежного/недостатнього бюджетного фінансування суб`єкта владних повноважень в умовах запровадженого на всій території України правового режиму воєнного стану, що мало наслідком обмеження у своєчасній реалізації права на апеляційний перегляд судового рішення. На переконання скаржника, в даному випадку пропуску строку на апеляційне оскарження відбувся з поважних причин, а отже підлягає безумовному поновленню. 
Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 28.05.2025 визнавши наведені скаржником підстави пропуску строку апеляційного оскарження неповажними, відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України. Цією ж ухвалою суд також відмовив у задоволенні клопотання скаржника про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги щодо сплати судового збору або ж його відстрочення, у зав`язку з відсутністю обґрунтованих підстав для задоволення такого клопотання.
Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні. 
Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. 
Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження (пункт 4 частини перша статті 299 КАС України).
Враховуючи наведене, за результатами оцінки зазначених, у надісланому на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження підстав, суд може визнати їх поважними та відкрити апеляційне провадження або визнати такі підстави неповажними, у зв`язку з чим відмовити у відкритті апеляційного провадження.
Як зазначено вище, суд апеляційної інстанції ухвалою від 29.04.2025 визначив скаржнику достатній строк щодо реалізації права та надання, з-поміж іншого, обґрунтованої заяви (клопотання) про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, якщо такі є, з доданням до неї (нього) доказів на підтвердження вказаних у заяві (клопотанні) обставин. Наведені контролюючим органом у клопотанні, надісланому на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, підстави пропуску строку апеляційного оскарження судом визнано неповажними, у зв`язку з чим у відкритті апеляційного провадження було відмовлено, що відповідає правильному застосуванню КАС України.
Зокрема, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, Восьмий апеляційний адміністративний суд не знайшов поважними причини пропуску процесуального строку, оскільки за результатом розгляду поданого скаржником на виконання вимог ухвали від 29.04.2025 про залишення апеляційної скарги без руху клопотання про поновлення пропущеного строку, судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, що об`єктивно перешкоджали контролюючому органу звернутись до суду з апеляційною скаргою у цій справі у межах встановленого статтею 295 КАС України процесуального строку. На переконання суду апеляційної інстанції, подання скаржником апеляційної скарги 18.04.2025, з урахуванням того факту, що копію повного тексту оскаржуваного рішення в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» скаржник отримав 17.02.2025 о 19:45год, не може бути розумним та оптимальним строком для реалізації права звернення до суду з апеляційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.02.2025 у справі №380/21415/24, яке набрало законної сили.
Жодних доказів, які б спростовували факт отримання Головним управлінням ДПС у Львівській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України оскаржуваного рішення суду першої інстанції саме 17.02.2025 о 19:45год або пояснень, які б обґрунтовували неможливість подання апеляційної скарги з дотриманням визначеного статтею 295 КАС України строку на апеляційне оскарження, скаржник до суду не надав.
Суд визнав неприйнятним посилання скаржника, як на поважність підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, на обставини повторного подання апеляційної скарги у цій справі, оскільки з апеляційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.02.2025 у справі №380/21415/24 Головне управління ДПС у Львівській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України 18.04.2025 звернулося уперше; жодних звернень скаржника до суду з апеляційною скаргою у цій справі судом встановлено не було.
Оцінивши посилання скаржника на обставини запровадження на всій території України правового режиму воєнного стану, суд апеляційної вказав, що дійсно, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», з 05год 30хв 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який у подальшому був продовжений відповідними Указами Президента України з затвердженням відповідними Законами України, дія якого триває й до сьогодні.
Згідно з частиною другою статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.
Тобто, органи державної влади продовжують здійснювати свої повноваження після введення воєнного стану.
Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків.
Запровадження воєнного стану є підставою, яка відповідно до частини першої статті 121 КАС України враховується при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такими обставинами.
Питання поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень, у випадку його пропуску з причин пов`язаних із запровадженням воєнного стану в країні, вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. При цьому, сам факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, тим більш, якщо апеляційну скаргу подає суб`єкт владних повноважень і не наводить належного обґрунтування причин, які унеможливили подання апеляційної скарги у більш стислий строк та не надає відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу цього державного органу, що в свою чергу обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.
Разом з тим, як установив суд апеляційної інстанції, посилаючись на запровадження на всій території України правового режиму воєнного стану як на форс-мажорну обставину, яка обмежила учасників справи в можливості повною мірою реалізовувати свої процесуальні права, скаржник не навів у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження (поданому на виконання вимог ухвали від 29.04.2025) жодних обґрунтованих доводів, що засвідчували б вплив воєнного стану на неможливість дотримання ним вимог статті 296 КАС України та процесуальних строків, передбачених статтею 295 цього ж Кодексу. 
Жодних доказів на підтвердження таких обставин скаржник також не надав.
У своїй ухвалі суд апеляційної інстанції наголосив, що Головне управління ДПС у Львівській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України діючи від імені держави як суб`єкт владних повноважень, не може і не повинне намагатися отримати вигоду з організаційних обставин, які склалися у нього на поточний момент, шляхом уникнення або зволікання у виконанні своїх процесуальних обов`язків, зокрема, щодо своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою.
Неналежна організація трудового процесу з боку відповідальних осіб та виникнення організаційних складнощів у роботі суб`єкта владних повноважень, як на переконання суду, є суто суб`єктивною причиною. Негативні наслідки, що настали у зв`язку з такими причинами, є проявом відповідальності за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які мають бути рівними для всіх учасників судового процесу.
Як висновок, суд зазначив, що у даному випадку, пропуск строку на апеляційне оскарження відбувся з суб`єктивних причин, які повністю залежали від волевиявлення суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Львівській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України, оскільки дотримання вимог статті 296 КАС України, покладається на особу, яка звертається з апеляційною скаргою, а звернення з апеляційною скаргою на рішення суду, яке набрало законної сили, без дотримання часових обмежень визначених статтею 295 КАС України, свідчить виключно про намагання останнього домогтися безпідставного поновлення судом строку на апеляційне оскарження та нівелювати принцип правової визначеності.
З урахуванням правових позицій Європейського Суду з прав людини та Верховного Суду, апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що оскільки зазначені скаржником доводи для поновлення строку на апеляційне оскарження не свідчать про наявність обставин, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, підстави наведені скаржником для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції не можуть бути визнані поважними.
За результатом вищезазначеного, суд касаційної інстанції вважає, що Восьмий апеляційний адміністративний суд, визнавши за результатом оцінки доводів викладених у клопотанні про поновлення строку, надісланого на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження неповажними, дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.02.2025 у справі №380/21415/24.
Доводи касаційної скарги щодо встановлення судом апеляційної інстанції неправомірних обмежень у реалізації скаржником права на апеляційне оскарження судового рішення не спростовують вищенаведених висновків про очевидне правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права. 
При цьому, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження за поданою у цій справі касаційною скаргою.
Керуючись пунктом 5 частини першої, частини другої  статті 333 КАС України, -
у х в а л и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2025 у справі №380/21415/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АРІОНЕКС Україна» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
     Судді                                                                                        І.Я. Олендер 
                                                                                                       І.А. Гончарова
                                                                                                       Р.Ф. Ханова