ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року	Львів	Справа № 300/5957/24 пров. № А/857/3685/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                             Глушка І.В.
суддів:                                                                 Довгої О.І., Судової-Хомюк Н.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 січня 2025 року, ухвалене суддею Микитин Н.М. у м. Івано-Франківську у справі № 300/5957/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій, 
                                                     В С Т А Н О В И В:
01 серпня 2024 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, у якому просила визнати протиправними дії щодо визначення та виплатити пенсії за віком на умовах статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 № 3723-ХІІ в розмірі 2361 грн з 31.05.2023 до червня 2024 року включно та в розмірі 12696,88 грн з липня 2024 року,  зобов`язати призначити та виплатити з 31.05.2023 пенсію за віком на умовах статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 №3723-ХІІ в розмірі 17526,17 грн з урахуванням раніше виплачених сум та відшкодувати завданої моральної шкоди в розмірі 3 180 000,00 грн.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 січня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо здійснення перерахунку та виплати з 31.05.2023 ОСОБА_1 пенсії без урахування розміру виплат, зазначених в абзацах третьому – п`ятому пункту 4  Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622, враховуючи дані довідки №129/09-19-10-02 від 18.10.2022 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця з розрахунку наявних 22 місяців роботи починаючи з 1 травня 2016 року та без врахування премії за результатами роботи за рік, яка зазначена в довідці  №129/09-19-10-02 від 18.10.2022.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 31.05.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням розміру виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4  Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622, з розрахунку наявних 22 місяців роботи починаючи з 1 травня 2016 року та із врахуванням премії за результатами роботи за рік, яка зазначена в довідці  №129/09-19-10-02 від 18.10.2022 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
Згідно доводів скаржника, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що середньомісячна сума виплат відповідно до довідки №129/09-19-10-02 від 18.10.2022 за фактично 22 календарні місяці визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. Зауважує, що рішення суду у справі №300/4160/23 виконано, позивача переведено з 31.05.2023 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію за віком на умовах ст. 37 Закону №3723-ХІІ із зарахуванням спірних періодів роботи в органах податкової служби.
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористалась, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.09.2023 по справі № 300/4160/23, яке набрало законної сили 17.11.2023, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до їх вчинення задоволено повністю. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перевести ОСОБА_1 з 31.05.2023 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, на пенсію за віком на умовах статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 № 3723-ХІІ, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах податкової служби з 30.06.1990 по 30.09.2022.
На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.09.2023 у справі № 300/4160/23, позивача переведено з 31.05.2023 із пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, на пенсію за віком на умовах статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 № 3723-ХІІ, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах податкової служби з 30.06.1990 по 30.09.2022, що визнається та не заперечується сторонами.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 у справі №300/194/24, яке набрало законної сили 14.05.2024, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій - задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.05.2023 про призначення/перерахунок її пенсії із врахуванням заробітної плати згідно довідок виданих Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області №128/09-19-10-02 та №129/09-19-10-02 від 18.10.2022.
На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 у справі №300/194/24 ОСОБА_1 , відповідачем згідно рішення №092750006075 від 12.06.2024 здійснено перерахунок пенсії із врахуванням заробітної плати згідно довідок виданих Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області № 128/09-19-10-02 та № 129/09-19-10-02 від 18.10.2022.
Так, згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заробітної плати ОСОБА_1 , заробітна плата для призначення пенсії розраховано за наступною схемою:  посадовий оклад - 8200 грн, надбавка за ранг - 500 грн, надбавка за вислугу років - 4100 грн, інтенсивність праці - 105412,15 грн : 60 міс. = 1756,87 грн, інші виплати - 52510,69 грн : 60 міс. = 875,17 грн, премія - 31967,69 грн : 60 міс. = 532,79 грн, індексація - 3211,79 грн : 60 міс. = 53,55 грн, надбавка за виконання особливо важливої роботи - 18956,91 грн : 60 = 315,95 грн, всього - 16334,33 грн.
ОСОБА_1 , вважаючи дії пенсійного органу щодо визначення та виплатити пенсії за віком на умовах статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 № 3723-ХІІ в розмірі 2361 грн з 31.05.2023 до червня 2024 року включно та в розмірі 12696,88 грн з липня 2024 року з підстави не врахування премії за результатами роботи за рік протиправними та вважаючи помилковим розрахунок при діленні загальної суми виплат за наявні 22 місяці на 60 місяців, звернулась до суду за захистом свого порушеного права на належне пенсійне забезпечення.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, зважаючи на положення п.4 Порядку 622, виснував, що пенсійним органом слід було здійснити розрахунок середньомісячної суми зазначених виплат відповідно до врахованої довідки №129/09-19-10-02 від 18.10.2022 за період з 22.12.2020 по 30.09.2022 за фактично 22 календарні місяці шляхом ділення загальної суми цих виплат на наявні місяці роботи, починаючи з 1 травня 2016 року, тобто 22 місяці відповідно до абзацу 4 пункту 4  Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622. Суд зауважив, що причин не врахування такої норми при здійсненні розрахунку розміру пенсії позивача відповідач у відзиві на позовну заяву не зазначив.
Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (частина перша та друга статті 46 Конституції України).
Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України визначаються законодавством про пенсійне забезпечення, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, закону про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні (частина перша статті 4 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV)).
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначає Закон № 889-VIII.
Пунктом 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що Закон № 3723-ХІІ втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.
Відповідно до пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Положеннями пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону № 1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
За наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Після 01 травня 2016 року зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, та мають передбачені вік та страховий стаж.
Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч.2 ст.2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1-3 ст.90 КАС України).
Судом першої інстанції правильно встановлено, що за заявою позивача її з 31.05.2023 переведено на пенсію за віком згідно статті 37 Закону № 3723-ХІІ. До заяви позивач долучила довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, видані Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області, №128/09-19-10-02 та №129/09-19-10-02 від 18.10.2022. 
Вказані довідки для призначення пенсії державного службовця видані ГУ ПФУ за формами, затвердженими постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3.
На підставі вищевказаних довідок згідно рішення № 092750006075 від 12.06.2024 позивачу здійснено перерахунок пенсії за віком згідно з нормами  статті 37 Закону № 3723-ХІІ, що підтверджується перерахунком пенсії (а.с.5).
Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку заробітної плати              ОСОБА_1 , заробітна плата для призначення пенсії розраховано таким чином:  посадовий оклад - 8200 грн, надбавка за ранг - 500 грн, надбавка за вислугу років - 4100 грн, інтенсивність праці - 105412,15 грн 60 міс. = 1756,87 грн, інші виплати - 52510,69 грн : 60 міс. = 875,17 грн, премія - 31967,69 грн : 60 міс. = 1453,08 грн, індексація - 3211,79 грн. : 60 міс. = 53,55 грн, надбавка за виконання особливо важливої роботи - 18956,91 грн : 60 = 315,95 грн, всього - 16334,33 грн.
Тобто відповідач розрахував середньомісячну суму зазначених виплат відповідно до врахованої довідки №129/09-19-10-02 від 18.10.2022 за період з 22.12.2020 по 30.09.2022 за фактично наявні 22 календарні місяці шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60 місяців.
З огляду на вищезазначене, ключовим правовим питанням, яке підлягає вирішенню в цій справі є правомірність застосування відповідачем такого алгоритму для перерахунку пенсії позивача, призначеної 31.05.2023.
На момент виникнення спірних правовідносин, призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 3723-ХІІ визначено Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 (в редакції від 01.01.2020).
Абзацами першим-четвертим Пункту 4 Порядку № 622 встановлено, що Пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
Пунктом 5 Порядку № 622 визначено, що форма довідки про заробітну плату для призначення пенсій державним службовцям затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
Пунктом 1  постанови правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3  (далі - Постанова № 1-3) затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" пенсії відповідно до  статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII "Про державну службу":
- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);
- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);
- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №128/09-19-10-02 від 18.10.2022 та про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №129/09-19-10-02, видані Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області, складені за формою затвердженою постановою правління ПФ України № 1-3 від 17.01.2017 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» та містять відображення складових заробітної плати, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відтак, згадані довідки є джерелом інформації про доходи позивача, що впливають на правильність обчислення пенсії.
Відповідно до абз.6 Порядку № 622 за бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
За змістом пункту 4 Порядку № 622 умовами визначення пенсії державного службовця із врахуванням норм абзацу 6 пункту 4 цього Порядку є:
- висловлене особою бажання здійснення розрахунку пенсійних виплат із застосуванням абзацу 6 пункту 4 Порядку № 622;
- наявність не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців;
- особа на час виходу на пенсію не перебуває на державній службі.
Перевіряючи відповідність позивача вказаним умовам, суд враховує, що пенсію за віком відповідно до  Закону України "Про державну службу"  позивачу було призначено з 31.05.2023, що не заперечується відповідачами.
При цьому, силу приписів абзацу 6 пункту 4 Порядку № 622 в середніх розмірах визначаються виплати, що включаються в заробіток для обчислення пенсії, за винятком посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років, а також розмір матеріальної допомоги та виплат, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць і враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Суд зазначає, що наведені дані містить довідка Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області № 129/09-19-10-02 від 18.10.2022 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) на підставі усереднених даних про за період з 22.12.2020 - 30.09.2022 (22 календарних місяців).
Однак, застосована пенсійним органом формула розрахунку не відповідає вимогам  абзацу 4 пункту 4 Порядку № 622. Слід зазначити, що пенсійним органом не надано пояснень про наявність правових підстав неврахування такої норми при здійсненні розрахунку розміру пенсії позивача. Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що дії пенсійного органу щодо систематичного порушення права позивача на належне пенсійне забезпечення є протиправними.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що апеляційна скарга не містить доводів щодо незгоди із рішенням суду першої інстанції і частині визначення пенсійному органу зобов`язання врахувати при перерахунку пенсії премії за результатами робот за рік, яка визначена у довідці № 129/09-19-10-02 від 18.10.2022.
Виходячи з наведеного, належним способом відновлення порушених прав, свобод та інтересів, за захистом яких позивач звернулась до суду, слід вважати визначення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (територіальному органу, у якому позивач перебуває на обліку) зобов`язання здійснити з 31.05.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням розміру виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622, з розрахунку наявних 22 місяців роботи починаючи з 1 травня 2016 року та із врахуванням премії за результатами роботи за рік, яка зазначена в довідці  №129/09-19-10-02 від 18.10.2022 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
У випадку коли поданих доказів достатньо для того, щоб зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення чи зробити ту чи іншу дію суд вправі обрати такий спосіб захисту порушеного права.
Слід зазначити, що обраний судом апеляційної інстанції спосіб задоволення позовних вимог позивача не буде втручанням в дискреційні повноваження відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. Суд апеляційної інстанції вважає доводи, якими скаржник обґрунтовує правомірність оскаржуваного рішення пенсійного органу безпідставними та такими, що вказують на довільне тлумачення норм закону.
Відповідно до роз`яснень, які наведені в п.13.1 Постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013 “Про судове рішення в адміністративній справі”, якщо у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
Оскільки рішення суду в частині відмови у задоволенні позову позивачем не оскаржене, тому апеляційному перегляду у цій частині не підлягає.
Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу розглянуто судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Керуючись статтями 242, 308, 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                     ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 січня 2025 року у справі № 300/5957/24 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. В. Глушко 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк