Справа № 569/1223/20 	Головуючий у 1 інстанції: Першко О. О. 	
Провадження № 22-ц/802/975/25  	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
07 серпня 2025 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Шевчук Л. Я.,
суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,
секретар с/з Трикош Н. І.,
з участю:
представника позивача – ОСОБА_1 ,
відповідача – ОСОБА_2 ,
представника особи, яка не брала участі у справі, – ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Державного реєстратора Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області Ютовця Олега Федоровича, Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, – ОСОБА_5 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 листопада 2020 року,
В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_4 звернулася в суд із зазначеним позовом, який обґрунтувала тим, що 13 грудня 2019 року державний реєстратор Ютовець О. Ф. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрував заяву ОСОБА_2 про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення 9-го поверху літ. «А-9» загальною площею 6,2 кв. м, яке розташоване на АДРЕСА_1 . 17 грудня 2019 року державний реєстратор Ютовець О. Ф. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 50262913, яким за ОСОБА_2 зареєстрував право приватної власності на вказане нежитлове приміщення.
Позивачка також зазначала, що їй та її чоловікові ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_2 . Біля квартир за номерами 904-905 та 902-903 розташований коридор площею 4,8 кв. м (фактично площею 6,2 кв. м), доступ до якого є обмеженим, оскільки відповідач ОСОБА_2 у 2015 році неправомірно влаштував перегородку та двері, які безпосередньо розділяють коридор.
На думку позивача державний реєстратор провів державну реєстрацію права на нерухоме майно, а саме на приміщення загального користування – коридор, за відсутності усіх необхідних документів, які підтверджують право власності на це нежитлове приміщення.
ОСОБА_4 вважає, що суб?єктами права спільної власності на допоміжні приміщення багатоквартирного будинку є не лише відповідач ОСОБА_2 , а і інші власники квартир в будинку, у зв?язку з чим, на думку позивачки, облаштування відповідачем перегородки та встановлення дверей у приміщенні загального користування фактично позбавило її та інших осіб вільного доступу до приміщення загального користування.
Покликаючись на зазначені обставини, позивачка просила суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на об?єкт нерухомого майна.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 листопада 2020 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.
Ухвалено визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 50262913 від 17 грудня 2019 року 11:06:46, прийняте державним реєстратором Ютовцем О. Ф. Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлове приміщення 9-го поверху літ. «А-9» загальною площею 6,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1989253956101, номер запису про право власності 34683260) за ОСОБА_2 .
У задоволенні позову до Державного реєстратора Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області Ютовця О. Ф., Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 840,80 грн судових витрат.
Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням особа, яка не брала участі у справі, – ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення судом норм процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 . Особа, яка не брала участі у справі, – ОСОБА_5 зазначала, що оскаржуваним рішенням суд вирішив питання про її права та інтереси, оскільки 31 серпня 2020 року на підставі договору купівлі-продажу вона набула право власності на спірне нерухоме майно.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачка ОСОБА_4 зазначала, що, на її думку, рішення суду постановлено з додержанням вимог закону, а тому просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідач ОСОБА_2 у своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в позові.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу особи, яка не брала участь у розгляді справи, – ОСОБА_7 слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 з таких підстав.
Судом за матеріалами справи встановлено, що 22 лютого 2010 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради позивачці ОСОБА_4 та членам її сім?ї видано свідоцтво про право власності на житло, а саме на секцію НОМЕР_1 у гуртожитку, яка знаходиться у АДРЕСА_1 загальною площею 44 кв. м (т. 1, а. с. 21, 22).
Біля секції 904-905, яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та членам її сім?ї, розташована секція 902-903, яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 . Між вказаними секціями розташоване спірне нежитлове приміщення – коридор літ. «А-9» загальною площею 6,2 кв. м.
17 грудня 2019 року державний реєстратор Ютовець О. Ф. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний № 50262913, яким за ОСОБА_2 було зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення 9-го поверху літ. «А-9» загальною площею 6,2 кв. м, розташоване на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1989253956101, номер запису про право власності 34683260) (т. 1, а. с. 12).
До своєї апеляційної скарги особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_5 додала нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, за умовами якого продавець ОСОБА_2 продав, а покупець ОСОБА_5 купила нежитлове приміщення 9-го поверху літ. «А-9» загальною площею 6,2 кв. м, яке розташоване на АДРЕСА_1 (т. 3, а. с. 36, 37).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини 1, 3 статті 13 ЦПК України).
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).
Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача (схожі за змістом висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17). Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем.
Отже, неналежний відповідач – це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред?явленим позовом за наявності даних про те, що обов?язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі – належному відповідачеві.
Визначення позивачем у позові складу сторін у справі має відповідати реальному складу учасників справи у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов?язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб?єктний склад.
Відповідно до вимог статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження – до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
За змістом наведених норм цивільного процесуального права, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов?язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред?явлення позову до частини відповідачів суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред?явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.
Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.
Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов?язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб?єктний склад.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред?явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас установлення належності відповідача й обґрунтованості позову – обов?язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Таким чином, пред?явлення позовних вимог до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
Як було встановлено судом, 31 серпня 2020 року між ОСОБА_2 (відповідач у цій справі) та ОСОБА_5 (особа, яка не брала участі у справі) був укладений договір купівлі-продажу, за умовами якого продавець ОСОБА_2 продав, а покупець ОСОБА_5 купила нежитлове приміщення 9-го поверху літ. «А-9» , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 3, а. с. 36, 37).
Рішення у цій справі ухвалено Рівненським міським судом Рівненської області 23 листопада 2020 року, тобто після укладення між відповідачем ОСОБА_2 і особою, яка не брала участі у справі, ОСОБА_5 договору купівлі-продажу нежитлового приміщення.
Отже, на час ухвалення судового рішення саме особа, яка не брала участі у справі, – ОСОБА_5 набула право власності на спірне нежитлове приміщення, а тому заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов?язків ОСОБА_5 та не можуть бути розглянуті судом у спорі, в якому її не було залучено відповідачем (співвідповідачем), оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд вправі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.
З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що із-за порушення судом норм процесуального права рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, – ОСОБА_5 задовольнити.
Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 листопада 2020 року у цій справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_4 до Державного реєстратора Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області Ютовця Олега Федоровича, Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий 

Судді