ПОСТАНОВА                                                                                      
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
25 червня 2025 року
м. Київ
                                                                                                                
справа № 199/9900/22
провадження № 61-2589св25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,                             Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - перший заступник керівника Маріупольської окружної прокуратури                            в інтересах держави в особі Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області,
відповідачі:  ОСОБА_1 , Дочірнє підприємство «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області до ОСОБА_1 , Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», про витребування земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди
 
за касаційною скаргою заступника керівника Донецької обласної прокуратури на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська                                      від 19 березня 2024 року у складі судді Якименко Л. Г. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2025 року у складі колегії суддів: Космачевської Т. В.,
Максюти Ж. І., Халаджи О. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У грудні 2022 року перший заступник керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області звернувся до суду з позовом, у якому просив витребувати у ОСОБА_1 і Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі - ДП «Ілліч-Агро Донбас») на користь власника земельної ділянки відповідно до частини другої статті 83 Земельного кодексу України - Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 2,0 га, кадастровий номер 1421786600:03:000:1171, що розташована на території територіальної громади Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області;
скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію права оренди ДП «Ілліч-Агро Донбас» на земельну ділянку із кадастровим номером 1421786600:03:000:1171, припинивши право оренди на цю земельну ділянку.
 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, перший заступник керівника Маріупольської окружної прокуратури посилався на те, що 19 листопада 2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Чекіда О. А. зареєстрував право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер 1421786600:03:000:1171 для ведення особистого селянського господарства на території Темрюцької сільської ради Нікольського району Донецької області за межами населених пунктів (номер запису про державну реєстрацію права власності 34258970).
 
Підставою для реєстрації права власності на земельну ділянку став, як зазначено                    у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (далі - ГУ Держгеокадастру) від 02 жовтня 2019 року № 4900-СГ «Про надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення», яким ОСОБА_1 надано безоплатно у власність земельну ділянку площею 2,000 га, кадастровий номер 1421786600:03:000:1171 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Темрюцької сільської ради Нікольського району Донецької області за межами населених пунктів.
 
При цьому, відповідно до наданої ГУ Держгеокадастру копії наказу з аналогічними реквізитами - номером та датою - наказом від 02 жовтня 2019 року № 4900-СГ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою», яким ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності що перебуває у запасі на території Стародубівської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів.
 
Тобто, зміст наказу від 02 жовтня 2019 року № 4900-СГ, фактично прийнятого ГУ Держгеокадастру, не відповідає змісту наказу з тими ж реквізитами, що міститься    у реєстраційній справі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1421786600:03:000:1171.
 
Згідно з листом ГУ Держгеокадастру від 23 грудня 2022 року №10-5-0.3-2300/2-22, ОСОБА_1 зверталася до Управління із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність.
 
Наказом ГУ Держгеокадастру від 19 липня 2019 року № 3394-СГ ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно    у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Темрюцької сільської ради Нікольського району Донецької області.
 
У подальшому, ОСОБА_1 звернулась до ГУ Держгеокадастру із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 2,00 га, кадастровий номер 1421786600:03:000:1171 для ведення особистого селянського господарства на території Темрюцької сільської ради Нікольського району. Наказом ГУ Держгеокадастру від 21 жовтня 2019 року 5371-СГ ОСОБА_1 відмовлено                      у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні земельної ділянки у власність.
 
Таким чином, держава не приймала рішення про відчуження земельної ділянки 1421786600:03:000:1171, а тому вона вибула з державної власності поза її волею.
 
Крім того, згідно з інформацією із Державного реєстру речових прав, земельна ділянка з кадастровим номером 1421786600:03:000:1171, на підставі договору оренди землі від 22 листопада 2019 року № 619, ОСОБА_1 передала в оренду ДП «Ілліч-Агро Донбас» до 01 сіяння 2030 року (номер запису про інше речове право 34720001).
 
У зв`язку з цим прокурор просив позов задовольнити.
 
Короткий зміст рішень суду першої інстанції
 
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська рішенням                           від 19 березня 2024 року в задоволенні позову відмовив.
 
Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що позивач не довів належними та допустимими доказами незаконність та безпідставність вибуття з державної власності спірної земельної ділянки, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 . Факт реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку на підставі підробленого наказу ГУ Держгеокадастру не знайшов свого підтвердження, а тому суд вважав, що немає підстав і для задоволення вимоги про витребування спірної земельної ділянки з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 . Вимога позову про скасування рішення про державну реєстрацію права оренди є похідною від задоволення вимоги позову про витребування земельної ділянки, а тому не підлягає задоволенню. Також суд зазначив про відсутність підстав для звернення прокурора в інтересах держави в особі Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області.
 
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська додатковим рішенням від 02 квітня 2024 року заяву ДП «Ілліч-Агро Донбас» про ухвалення додаткового рішення задовольнив. Стягнув із Донецької обласної прокуратури на користь ДП «Ілліч-Агро Донбас» витрати на правничу допомогу в розмірі                                         5 000,00 грн.
 
Суд першої інстанції мотивував додаткове рішення тим, що при ухваленні рішення по суті не вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу.
 
Короткий зміст постанови апеляційного суду
 
Дніпровський апеляційний суд постановою від 30 січня 2025 року апеляційну скаргу Донецької обласної прокуратури задовольнив частково. Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня                    2024 року в частині витребування земельної ділянки у ОСОБА_1 скасував та в цій частині ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково. Витребував у ОСОБА_1 на користь Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 2,0 га, кадастровий номер 1421786600:03:000:1171, що розташована на території територіальної громади Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області.
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська                       від 19 березня 2024 року в частині розподілу судових витрат змінив. Стягнув із ОСОБА_1 на користь Донецької обласної прокуратури судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2 481,00 грн.
В іншій частині рішення суду залишив без змін.
Додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду                                                               м. Дніпропетровська від 02 квітня 2024 року змінив. Стягнув із Донецької обласної прокуратури на користь ДП «Ілліч-Агро Донбас» витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 2 500,00 грн. Стягнув із ОСОБА_1 на користь Донецької обласної прокуратури судовий збір за подання апеляційної скарги                             в розмірі 3 721,50 грн. Стягнув із Донецької обласної прокуратури на користь                               ДП «Ілліч-Агро Донбас» витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції                       в розмірі 2 000,00 грн.
 
Апеляційний суд мотивував постанову тим, що реєстрація у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності за ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку проведена на підставі наказу від 02 жовтня 2019 року № 4900-СГ про надання земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , який не видавався органом державної влади - ГУ Держгеокадастру.
 
Станом на 19 листопада 2019 року (проведення державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку за відповідачкою) ГУ Держгеокадастру вже було відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та надання спірної земельної ділянки у власність, про що видано відповідний наказ від 21 жовтня 2019 року № 5371-СГ.
 
Апеляційний суд вважав, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав витребування земельної ділянки у ОСОБА_1 з огляду на недоведеність незаконності вибуття її з державної власності в особі територіальної громади Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області, оскільки реєстрація права власності на спірну земельну ділянку за                             ОСОБА_1 була вчинена на підставі неіснуючого наказу ГУ Держгеокадастру, тобто, спірна ділянка вибула з володіння власника не з його волі. 
 
Водночас апеляційний суд зазначив, що самий лише факт перебування спірної земельної ділянки у користуванні ДП «Ілліч-Агро Донбас» не свідчить безумовно про порушення прав власника цього нерухомого майна позивача Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області.
 
Оскільки на час укладення договору оренди та станом на цей час право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1421786600:03:000:1171 зареєстроване за орендодавцем ОСОБА_1 , а суд у цій справі нікчемності договору оренди землі від 22 листопада 2019 року № 619 (на підставі якого                                         у встановленому законом порядку зареєстроване право оренди ДП «Ілліч-Агро Донбас» щодо спірної земельної ділянки) не встановив, позовна вимога про визнання вказаного договору оренди недійсним не заявлена; враховуючи дотримання сторонами цього договору оренди письмової форми правочину та здійснення його державної реєстрації; враховуючи презумпцію правомірності правочину, встановлену статтею 204 ЦК України; взявши до уваги, що договір оренди не є договором відчуження спірного нерухомого майна апеляційний суд дійшов висновку, що позовні вимоги про витребування спірної земельної ділянки у орендаря ДП «Ілліч-Агро Донбас», про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію права оренди ДП «Ілліч-Агро Донбас» на земельну ділянку з кадастровим номером 1421786600:03:000:1160, припинивши право оренди на цю земельну ділянку є передчасними, тому не підлягають задоволенню.
 
Апеляційний суд погодився з висновками місцевого суду про те, що вимоги клопотання ДП «Ілліч-Агро Донбас» про стягнення витрат на правничу допомогу                          є обґрунтованими. Разом з тим, апеляційний суд виходив з того, що враховуючи часткове задоволення позову, судові витрати на правничу допомогу мають бути стягнуті з позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в розмірі        2 500,00 грн.
 
Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені аргументи
 
У лютому 2025 року заступник керівника Донецької обласної прокуратури подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2025 року в частині відмовлених вимог позову та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі; скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2025 року                             в частині стягнення з Донецької обласної прокуратури витрати на правничу допомогу  в розмірі 4 500,00 грн та ухвалити нове рішення про відмову ДП «Ілліч-Агро Донбас» у задоволенні заяв про відшкодування витрат на правничу допомогу.
 
Підставою касаційного оскарження судових рішень вказує те, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 02 листопада 2022 року у справі                                             № 922/3166/20, від 10 квітня 2024 року у справі № 496/1059/18.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд правильно витребував                       у ОСОБА_1 на користь Нікольської селищної ради земельну ділянку, чим підтверджено у позивача відповідне право на неї. Водночас апеляційний суд не врахував, що між Нікольською селищною радою та ДП «Ілліч-Агро Донбас» не існувало договірних відносин і сільська рада не передавала йому земельну ділянку в оренду, однак договір оренди створює перешкоди у здійсненні Нікольською селищною радою свого права комунальної власності. Зокрема, вона втратила правомочності користування та розпорядження, позбавлена права повноцінно надати свою земельну ділянку у користування інших осіб, оскільки право користування цією ж ділянкою зареєстровано за ДП «Ілліч-Агро Донбас», яке не може вважатися добросовісним набувачем та користуватися презумпцією правомірності договору узазначених правовідносинах.
 
Апеляційний суд дійшов помилкового висновку про обрання позивачем неефективного способу захисту порушеного права, адже у зв`язку з відсутністю договірних відносин захист права комунальної власності Нікольської селищної ради має здійснюватися у порядку речових позовів, передбачених главою 29 ЦК України, зокрема шляхом пред`явлення віндикаціного позову.
 
Водночас безпідставним є висновок апеляційного суду про те, що договір оренди, укладений між ОСОБА_1 і ДП «Ілліч-Агро Донбас» не створює для Нікольської селищної ради будь-яких прав або обов`язків, оскільки в спірному випадку передача земельної ділянки в оренду відбулася без конкурсних земельних торгів, що позбавляє раду права на отримання орендної плати.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
 
27 березня 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 23 квітня 2025 року зупинено касаційне провадження.
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 травня 2025 року поновлено касаційне провадження.
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 травня 2025 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи 
 
Апеляційний суд встановив, що 16 липня 2019 року та 02 жовтня 2019 року ОСОБА_1 зверталась до ГУ Держгеокадастру із клопотаннями про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення та щодо затвердження проекту землеустрою.
 
Наказом ГУ Держгеокадастру від 19 липня 2019 року № 3394-СГ ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно                    у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі на території Темрюцької сільської ради Нікольського району Донецької області за межами населених пунктів, орієнтовний розмір 2,0000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.
 
Наказом ГУ Держгеокадастру від 21 жовтня 2019 року № 5371-СГ відмовлено                            у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність                              ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер 1421786600:03:000:1171 для сільськогосподарського призначення без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Темрюцької сільської ради Нікольського району Донецької області.
 
З наказу ГУ Держгеокадастру від 02 жовтня 2019 року № 4900-СГ відомо, що ОСОБА_1 надано у власність земельну ділянку кадастровий номер 1421786600:03:000:1171, площею 2,0000 га сільськогосподарського призначення без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Темрюцької сільської ради Нікольського району Донецької області за межами населених пунктів.
 
З наказу ГУ Держагеокадастру від 02 жовтня 2019 року № 4900-СГ «Про надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» вбачається, що ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі на території Стародубівської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів. Орієнтовний розмір земельної ділянки 2,000 га, із цільовим призначенням - для особистого селянського господарства.
 
19 листопада 2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Чекіда О. А. зареєстрував право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею                       2,00 га, кадастровий номер 1421786600:03:000:1171 для ведення особистого селянського господарства на території Темрюцької сільської ради Нікольського району Донецької області за межами населених пунктів (номер запису про державну реєстрацію права власності 34258970).
 
22 листопада 2019 року між ДП «Ілліч-Агро Донбас» і ОСОБА_1 укладено договір оренди землі № 619, за умовами якого ОСОБА_1 передала ДП «Ілліч-Агро Донбас» в платне користування земельну ділянку кадастровий номер 1421786600:03:000:1171 для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га, строком на 10 років.
 
Рішенням державного реєстратора юридичного департаменту Маріупольської міської ради Донецької області Корешковою А. П. від 13 грудня 2019 року (індексний № 50303014) право оренди земельної ділянки кадастровий номер 1421786600:03:000:1171, на підставі вказаного вище договору оренди землі від 22.11.2019 року № 619, зареєстровано за ДП «Ілліч-Агро Донбас» (номер запису про інше речове право 34720001) .
 
13 квітня 2022 року ДП «Ілліч-Агро Донбас» звернулося із заявою про вчинення кримінального правопорушення до ГУ Національно поліції України та СБУ у зв`язку з тим, що в результаті бойових дій втратило доступ до офісу, в якому знаходилися всі установчі документи підприємства, печатка, штампи, всі дозволи, ліцензії та інша розпорядча документація, відомості про що були внесені до ЄРДР за                                                  № 22022050000001220.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,                       є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті,                    є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи                                       у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Зміст касаційної скарги з урахуванням принципу диспозитивності свідчить про те, що судові рішення оскаржені тільки в частині відмовлених вимог позову та розподілу судових витрат, а тому переглядається лише в цій частині.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, перевіривши правильність застосування судами норм права в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним                              і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
 
Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають не повною мірою.
 
У частині першій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право                                в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
Згідно з частинами першою та другою статті 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
 
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
 
Спірні правовідносини стосуються правомірності набуття права власності  ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер 1421786600:03:000:1171 для ведення особистого селянського господарства та права оренди ДП «Ілліч-Агро Донбас».
 
У цій справі апеляційний суд виходи з незаконності набуття права власності  ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку та витребував її з чужого незаконного володіння.
 
Постанова апеляційного суду в зазначеній частині не оскаржене, а тому не                                      є предметом касаційного перегляду.
 
Водночас, колегія суддів, з урахуванням частини третьої статті 400, частини другої статті 414 ЦПК України, звертає увагу на порушення судами попередніх інстанцій правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 ЦПК України при розгляді позовних вимог першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Нікольської селищної ради, заявлених до ДП «Ілліч-Агро Донбас» щодо витребування земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди.
 
Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
 
Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частина друга статті                                                4 Господарського процесуального кодексу України).
 
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи                   у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що                          є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.
 
З огляду на те, що спір у справі, що переглядається, в частині позовних вимог, заявлених прокурором в інтересах органу місцевого самоврядування до ДП «Ілліч-Агро Донбас», є земельним спором між територіальною громадою та юридичною особою, тому, виходячи із суб`єктного складу сторін, належить до господарської юрисдикції, що виключає її розгляд у зазначеній частині в порядку цивільного судочинства.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
 
Суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення                                 у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
 
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.
 
Частинами першою, другою статті 414 ЦПК України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
 
Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.
 
Враховуючи наведене, оскаржені судові рішення судів попередніх інстанцій                               в частині вимог до ДП «Ілліч-Агро Донбас» підлягають скасуванню, а провадження в справі у цій частині - закриттю. Розгляду в поряду цивільного судочинства підлягали лише позовні вимоги до  ОСОБА_1 .
 
Додаткові рішення суду першої та постанова апеляційного суду про стягнення                    з органу прокуратури на користь ДП «Ілліч-Агро Донбас» сум судових витрат на професійну правничу допомогу також підлягають скасуванню, як судові рішення, які є частиною основних судових рішень щодо позовних вимог, які підлягають вирішенню у порядку господарського судочинства.
 
Прокурор має право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи у частині вимог, заявлених до ДП «Ілліч-Агро Донбас» до відповідного суду господарської юрисдикції.
 
Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу заступника керівника Донецької обласної прокуратури задовольнити частково.
 
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська                                      від 19 березня 2024 року, додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2025 року в частині позовних вимог першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави                         в особі Нікольської селищної ради до Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про витребування земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди, а також постанову Дніпровського апеляційного суду                    від 30 січня 2025 року в частині стягнення з Донецької обласної прокуратури на користь Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 2 000,00 грн скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення про закриття провадження у справі.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення,    є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий	М. Є. Червинська  	
Судді:	А. Ю. Зайцев  	
 	Є. В. Коротенко    В. М. Коротун   	
 	М. Ю. Тітов