ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження
та повернення апеляційної скарги

25 липня 2025 року                                                         м. Чернівці 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 червня 2025 року, 
ВСТАНОВИВ:
Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та призначено стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
На вказану постанову районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій серед іншого просив поновити строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови, мотивуючи свої доводи у цій частині тим, що він з 07.06.2025 по 30.06.2025 перебував на виконанні бойових завдань без будь-яких засобів зв`язку та дізнався про наявність постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 червня 2025 року щодо нього - 16.07.2025 року - з Єдиного державного реєстру судових рішень.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апелянта в частині поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд доходить наступних висновків.
Частина 2 статті 294 КУпАП передбачає, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.
При розгляді клопотання про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд перевіряє тільки поважність причин пропущеного строку або їх відсутність, і не може давати оцінку процесуальним діям та документам по справі або прийнятому судом рішенню.
ЄУНСС: 727/5366/25
НП:33/822/391/25 Головуючий у І інстанції: Гавалешко П.С.
Категорія: в порядку КУпАП Головуючий в апеляційній ін-ції: Потоцький В.П.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова районного суду щодо ОСОБА_1 винесена судом – 18 червня 2025 року (а.с.32), тобто останнім, десятим, днем на її оскарження, було 30 червня 2025 року (оскільки 10-й день припав на вихідний).
Разом з тим, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказану постанову суду лише 21.07.2025 року, отже поза межами встановленого законом строку на її оскарження.
Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 у судові засідання на визначені районним судом дати (22.05.2025, 03.06.2025 та 18.06.2025) не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому місцевий суд відповідно до положень ст. 268 КУпАП розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо нього під час його відсутності.
Крім того, в матеріалах справи наявні докази, що ОСОБА_1 був належним чином завчасно неодноразово повідомлений про розгляд справи щодо нього районним судом, що підтверджується даними довідок про доставку повідомлень у додаток «Viber», які містяться на а.с. 15, 21, 28. 
Отже, ОСОБА_1 знав про існування справи щодо нього, а тому мав об`єктивну можливість дізнатися результат судового розгляду справи про адміністративне правопорушення та оскаржити його у встановлений законом 10-денний строк.
Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці Європейського суду з прав людини в справі (далі – ЄСПЛ), яку відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ, як джерело права.
Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 р. Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
У рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
На думку суду, поновлення строку на апеляційне оскарження у даному випадку порушує принцип правової визначеності, і як наслідок може тягнути порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
У своїй апеляційній скарзі апелянт зазначив, що про існування постанови йому стало відомо лише 16.07.2025 року через Єдиний державний реєстр судових рішень і з того часу йому стало відомо про прийняте судом рішення, однак апеляційний суд звертає увагу на те, що вимоги ст. 294 КУпАП не пов`язують перебіг строку на апеляційне оскарження із днем ознайомленням із рішенням районного суду, а з днем проголошення постанови, у зв`язку з чим посилання апелянта на цю обставину, як на підставу для поновлення строку на оскарження постанови, не ґрунтується на законі.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що у даній справі уже було здійснено апеляційний перегляд справи за апеляційною скаргою адвоката Пилип`юка О.М. в інтересах ОСОБА_1 . Так, постановою Чернівецького апеляційного суду від 09 липня 2025 року було залишено без змін постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від18 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 . Постанова апеляційного суду набрала законної сили та є чинною.
Таким чином, враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 , який знав про існування справи щодо нього, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, мав об`єктивну можливість дізнатися результат судового розгляду справи про адміністративне правопорушення та оскаржити його у встановлений законом 10-денний строк, проте своїм правом не скористався.
Отже, апеляційний суд доходить переконання, що ОСОБА_1 без поважних причин пропустив строк на апеляційне оскарження.
Таким чином, враховуючи вищезазначене, слід відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження рішення районного суду та повернути йому подану апеляційну скаргу.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 червня 2025 року щодо нього за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Повернути ОСОБА_1 апеляційну скаргу разом з усіма додатками до неї.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

       Суддя Чернівецького
       апеляційного суду                                                         В.П. Потоцький