П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 400/3444/25	

Перша інстанція: суддя Устинов І. А.,
повний текст судового рішення
складено 12.06.2025, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И В:
08.04.20525 ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати середнього заробітку (середнього грошового забезпечення) за весь час затримки по день часткового розрахунку 07.03.2025 по виплаті індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 з врахуванням січня 2008 року (базовий місяць) для обчислення індексу споживчих ці для проведення індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити середній заробіток (середнє грошове забезпечення) за весь час затримки по день часткового розрахунку 07.03.2025 по виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 року, із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 із застосуванням істотності частки середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з врахуванням висновків щодо застосування норм права викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №821/1083/17 провадження №11-1329апп18 та постанові Верховного Суду від 30.04.2024 у справі №400/8493/23 адміністративне провадження №К/990/11549/24.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 залишений без розгляду.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду справи по суті. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права.
Апелянт вказує, що на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2025 у справі №400/14918/23, позивач провів нарахування індексації грошового забезпечення, загальна заборгованість військової частини НОМЕР_1 складає 80203,29 грн, та частина такої заборгованості була виплачена 07.03.2025 в сумі 10431,70 грн, у зв`язку із чим він 10.03.2025 подав заяву до відповідача про нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки часткового розрахунку при звільнені. Проте, отримавши 13.03.2025 вказану заяву, відповідач, листом від 18.03.2025, відмовив у нарахуванні та виплаті середнього заробітку за час затримки часткового розрахунку при звільнені.
Враховуючи наведене, апелянт вказує, що він звернувся до суду з позовом в цій справі, за яким ухвалою від 14.04.2025 Одеським окружним адміністративним судом було відкрите провадження. У справі №400/3444/25.
Також, апелянт зазначає, що інша частина заборгованості в сумі 69771,59 грн була виплачена 10.04.2025, у зв`язку із чим апелянт 12.04.2025 знову подав заяву до Військової частини НОМЕР_1 (отримана 17.04.2025), в якій просив нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки часткового розрахунку при звільнені, проте на час звернення до суду з позовом в цій справі, відповідь не надходила, а позовні вимоги, заявлені в іншій справі №400/4847/25 є іншими позовними вимогами, які стосуються іншого періоду затримки розрахунку при звільненні. .
На думку апелянта, до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи ст. 122 КАС України, зокрема в частині застосування загального строку звернення до суду в місячний строк з дня остаточного розрахунку, який був ним дотриманий.
У відзиві на апеляційну скаргу військова частина НОМЕР_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржувану ухвалу без змін, посилаючись на те, що на виконання судових рішень у справі №400/14918/23 військовою частиною була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення двома платіжними інструкціями №258 від 06.03.2025 та №422 від 09.04.2025.
У зв`язку із цим, апелянт подав позовну заяву, зокрема по справі №400/3444/25 з позовними вимогами про нарахування і виплати середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільнені часу звільненні, з та по день часткового розрахунку – 07.03.2025. Також, відповідач вказує, що апелянт подав інший позов в іншій справі №4004847/25, в якій позовні вимоги стосуються нарахування і виплати середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільнені, з часу звільнення та по день часткового остаточного розрахунку – 10.04.2025.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.02.2024, з урахуванням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2025 у справі №400/14918/23, зокрема, було зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 та провести перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 з врахуванням 01.01.2008 (базовий місяць) для обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення, компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, включно з одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною грошовою компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу згідно пункту 2 Порядку виплати щомісячної компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання судових рішень у справі №400/14918/23 був проведений перерахунок індексації грошового забезпечення та виплачена заборгованість:
- платіжною інструкцією №258 від 06.03.2025 на суму 10431,70 грн (а.с.37);
- платіжною інструкцією №422 від 09.04.20255 на суму 69771,59 грн (а.с.36).
За змістом позову у цій справі №400/3444/25, позовні вимоги стосуються середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за період з часу звільнення по день часткового розрахунку – 07.03.2025.
Як вказує апелянт в апеляційній скарзі ним також був поданий адміністративний позов (справа №400/4847/25), в якому позовні вимоги стосуються середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за період з часу звільнення по день повного розрахунку – 10.04.2025.
При цьому, позовні вимоги містять однакове обгартування, окрім дат розрахунку на виконання судових рішень у справі №400/14918/23.
Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні можуть бути заявлені після повного розрахунку, проте, позовні вимоги в цій справі є складовою частиною позовних вимог в іншій адміністративний справі, зокрема №400/4847/25, в якій саме і заявлені позовні вимоги щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, після остаточного розрахунку з позивачем.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Матеріалами справи підтверджено та апелянтом не заперечується той факт, що спір у справі №400/3444/25 та у справі №400/4847/25:
- виник між тими самими сторонами- позивач ОСОБА_1 , відповідач військова частина НОМЕР_1 ;
- стосується того самого предмету спору - середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні;
- виник з тих самих підстав - нарахування та виплата індексації грошового забезпечення на виконання судових рішень у справі №400/14918/23.
Також, як правильно зазначив суд першої інстанції, позовні вимоги у справі №400/3444/25, є складовою частиною позовних вимог у справі №400/4847/25.
Доводи апелянта про те, що позовні вимоги у справі №400/3444/25 та у справі №400/4847/25 є різними, колегія суддів вважає помилковими та відхиляє, оскільки вимоги щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні можуть бути заявлені після повного розрахунку, відповідно до приписів ст.117 КЗпП України. Адже вказана норма передбачає, що обов`язок роботодавця перед колишнім працівником щодо своєчасного розрахунку при звільненні припиняється проведенням фактичного розрахунку, тобто, реальним виконанням цього обов`язку. І саме з цією обставиною пов`язаний період, протягом до якого до роботодавця є можливим застосування відповідальності у вигляді виплати середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку.
Інші доводи апеляційної скарги не стосуються питання щодо залишення позову без розгляду, а тому відхиляються апеляційним судом.
Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини, необхідні для вирішення питання щодо повернення позову, та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст.294, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 КАС України апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	О.В. Джабурія    Н.В. Вербицька