ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 червня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/9255/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач), суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 року в адміністративній справі №160/9255/24 за позовом  ОСОБА_1 до   Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про  визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                  ВСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:  
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незастосування при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 29.03.2024 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2021, 2022, 2023 роки в розмірі 13559,41 грн, з урахуванням фактично виплачених сум.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015, 2016 роки при призначенні ОСОБА_1 з 29.03.2024 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 29.03.2024 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 27, ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням для обчислення пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії – за 2021, 2022, 2023 роки, з урахуванням раніше проведених виплат.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким  у задоволенні адміністративного позову відмовити. Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та до 28.03.2024 отримувала пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», обчислену згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За результатами розгляду заяви позивача з 29.03.2024 її було переведено на пенсію за віком. Для обчислення пенсії позивача застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки (3764,40 грн), збільшеної на коефіцієнти 1,17, 1,11, 1,11, 1,14, 1,197, що становить 7994,47 грн. З 29.03.2024 розмір пенсії позивача становить 5333,41 грн. При обчисленні пенсії за віком застосовується той самий показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, що був застосований при призначенні пенсії за вислугу років. Вважає правомірними дії щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015, 2016 роки при призначенні позивачу з 29.03.2024 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач не надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої  статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України  відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів  статті 311 КАС України  в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
          Відповідно до частин першої та другої  статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне. 
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
У 2017 році позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ.
У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 міститься, зокрема, запис № 21 від 25.09.2017 про звільнення за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України з посади завідувача бактеріологічної лабораторії Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина № 8» Міністерства охорони здоров`я України у зв`язку з виходом на пенсію за вислугою років (наказ № 64 від 25.09.2017).
У відзиві відповідач вказав, що пенсію за вислугу років позивач отримувала до 28.03.2024.
На підставі заяви позивача від 29.03.2024 про призначення пенсії (перехід на інший вид пенсії) її було переведено на пенсію за віком з 29.03.2024 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2023 № 1058-IV відповідно до рішення про перерахунок пенсії № 912460134532 від 04.04.2024.
З розрахунку стажу позивача (форми РС-право) встановлено, що до страхового стажу позивача, обчисленого до 31.12.2023, зараховано такі періоди: 01.09.1981-26.06.1987 (навчання у вищих/середніх навчальних закладах); 03.08.1987-30.10.1989 (працівник охорони здоров`я); 31.10.1989-28.02.1991; 20.05.1991-31.12.2003 (працівник охорони здоров`я); 01.01.2004-31.08.2006; 01.09.2006-05.12.2012; 06.12.2012-16.12.2012; 06.01.2013-31.12.2013 (безробіття); 08.01.2014-18.04.2014; 22.04.2014-31.08.2015; 01.09.2015-31.01.2016; 01.02.2016-29.02.2016; 01.03.2016-31.05.2016; 01.06.2016-31.08.2016; 01.09.2016-31.12.2016; 01.01.2017-25.09.2017; 01.12.2017-30.11.2020; 01.12.2020-31.12.2020; 01.01.2021-15.02.2022; 16.02.2022-31.12.2023. Всього 41 рік 04 місяці.
Згідно з відомостями з ППВП ПФУ при обчисленні розміру пенсії позивача враховано середній заробіток за 2014-2016 рр. - 3764,40 грн.
Не погодившись з протиправними діями відповідача щодо не застосування при призначенні пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (ч. 1 ст. 10 Закону № 1058-IV).
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Згідно з ч. 1 ст. 27 цього Закону розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1  + Кз2  + Кз3  + ... + Кзn  ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Згідно з пунктами 2, 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом № 1788-XII. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Пунктом 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
З аналізу положень ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV вбачається, що нею врегульовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за Законом № 1058-IV, на інший вид пенсії, визначеної Законом № 1058-IV.
Тобто показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, а саме таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»     № 1788-ХІІ від 05.11.1991, яким у редакції станом на час призначення позивачеві пенсії було передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Частиною другою статті 7 Закону № 1788-ХІІ було встановлено, що пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі – Порядок № 22-1).
Відповідно до п. 11 цього Порядку (у редакції постанови Пенсійного фонду України № 27-7 від 07.12.2009) пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.
Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що у випадку призначення особі пенсії за одним законом, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком вперше, а не переведення на інший вид пенсії згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV (постанова від 11.07.2019 у справі № 264/6292/16-а, від 17.01.2020 у справі № 591/5266/16-а).
Та обставина, що механізм і порядок обчислення та виплати пенсій за вислугу років з 01 січня 2004 року здійснюється на підставі Закону № 1058-IV за формулою, що встановлена для пенсії за віком, не впливає на те, що призначення пенсії за вислугу років передбачено положеннями Закону № 1788-XII.
При цьому, статтею 9 Закону № 1058-ІV не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років. Разом з тим, ч. 3 ст. 45 зазначеного Закону регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.
Отже, при зверненні особи, якій було призначено пенсію за вислугу років у порядку Закону № 1788-XII, до територіальних органів ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону № 1058-IV, має місце саме призначення такого виду пенсії, а не переведення згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV.
Такий висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі № 876/5312/17.
Для визначення розміру пенсії за віком позивача мають застосовуватися формули, які використовуються при призначенні пенсії вперше за Законом № 1058-IV, а не формули, які використовуються при переході із одного виду пенсії, призначеної за Законом № 1058-IV, на інший.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12.06.2020 року у справі № 400/293/19.
З урахуванням наведеного, після звернення позивача від 29.03.2024 року із заявою про призначення пенсії за віком відповідач повинен був призначити їй пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не вирішувати питання щодо переведення з пенсії за вислугу років, призначеної за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пенсію за віком, передбачену Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та при обчисленні пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-ІV застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якого сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії – за 2021, 2022 та 2023 роки.
З метою ефективного захисту порушеного права позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015, 2016 роки при призначенні позивачу з 29.03.2024 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та зобов`язання відповідача здійснити з 29.03.2024 перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 27, ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням для обчислення пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії – за 2021, 2022, 2023 роки, з урахуванням раніше проведених виплат.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність обґрунтованих підстав для часткового задоволення адміністративного позову. 
За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.  308,  311,  315,  316,  321,  322,  325,  328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року в адміністративній справі №160/9255/24 - залишити без задоволення.  
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року в адміністративній справі №160/9255/24   -  залишити без змін.      
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.    
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко