ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" серпня 2025 р.           Справа№ 911/2537/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Ходаківської І.П.
суддів:            Демидової А.М. 
          Владимиренко С.В. 

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.
за участю представників:
від позивача: Гордієнко В. А.
від відповідача-1: Бондарчук В. О.
від відповідача-2: не з`явились 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 
на додаткове рішення господарського суду Київської області від 11.10.2024 (підписано 20.12.2024)
у справі № 911/2537/23 (суддя  Л. Я. Мальована)
за позовом  Акціонерного товариства Комерційного банку  "Приватбанк", 
до:            1)               Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Енергопром";
2)                ОСОБА_1 
про    стягнення 265 912 грн 96 коп.
та за зустрічним позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Енергопром"
до Акціонерного товариства Комерційного банку  "Приватбанку"
про визнання недійсним кредитного договору б/н від 27.11.2018 

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст первісних та зустрічних позовних вимог.

В серпні 2023 року позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (АТ КБ "Приватбанк") звернулось до господарського суду Київської області з позовом до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Енергопром" (ТОВ "Еко-Енергопром") та до відповідача-2 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 265 912 грн 96 коп., з яких: 110 000 грн 00 коп. заборгованості за кредитом, 110 953 грн 33 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом та 44 959 грн 63 коп. пені.

Первісний позов обґрунтований порушенням ТОВ "Еко-Енергопром" грошового обов`язку щодо повернення кредиту, отриманого за кредитним договором б/н від 27 листопада 2018 року, та надалі невиконання ОСОБА_1 , як поручителем, взятих на себе обов`язків згідно з договором поруки № P1525250621372358587 від 02 травня 2018 року щодо забезпечення виконання відповідачем-1 основного зобов`язання.

В січні 2024 року ТОВ "Еко-Енергопром" подало до господарського суду Київської області зустрічну позовну заяву до АТ КБ "Приватбанк" про визнання недійсним кредитного договору б/н від 27 листопада 2018 року.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що кредитний договір б/н від 27 листопада 2018 року було підписано директором ТОВ "Еко-Енергопром" з перевищенням наданих йому повноважень, а тому існують правові підстави визнання такого правочину недійсним.

Короткий зміст судових рішень по суті спору.

Рішенням господарського суду Київської області від 28.08.2024 у справі №911/2537/23, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.07.2025, у задоволенні первісного позову відмовлено повністю. Зустрічний позов задоволено в повному обсязі. Визнано недійсним кредитний договір б/н від 27 листопада 2018 року, укладений між ТОВ "Еко-Енергопром" та АТ КБ "Приватбанк". Стягнуто з АТ КБ "Приватбанк" на користь ТОВ "Еко-Енергопром" 3 028 грн 00 коп. судового збору.

Короткий зміст оскаржуваного додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Додатковим рішенням господарського суду Київської області від 11.10.2024 задоволено заяву ТОВ "Еко-Енергопром" про прийняття додаткового рішення. Ухвалено додаткове рішення по справі № 911/2537/23. Вирішено стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Енергопром" 50 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Приймаючи додаткове рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку про відповідність заявленого ТОВ "Еко-Енергопром" розміру витрат на професійну правову допомогу критеріям, які визначені ст. 126 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з додатковим рішенням господарського суду Київської області від 11.10.2024 у справі № 911/2537/23, АТ КБ "Приватбанк" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить його скасувати як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Еко-Енергопром" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідачем-1 надано суду першої інстанції заяву про подання доказів разом з іншими доказами з порушенням порядку, передбаченого ч. 8 ст. 129 та ч. 9 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Поряд з цим, позивач ставить під сумнів укладення договору № 212 від 13.10.2023 про надання правової допомоги разом з доданими до нього додатковими угодами.

Також, обсяги наданих послуг адвокатом відповідача-1, на думку позивача, є неспівмірними з виконаною роботою та часом витраченим адвокатом на надання правової допомоги відповідачу-1 в суді першої інстанції. 

Відповідач-1 подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а судове рішення - без змін, посилаючись на те, що в межах процесуальних строків ним через підсистему "Електронний суд" було надано суду заяву про подання доказів разом з іншими доказами.

Разом з цим, відповідач-1 наголошує на тому, що: договір № 212 від 13.10.2023 укладений в електронній формі (підписаний в форматі ASIC-E) набув чинності 23.10.2023; додаткова угода № 1 від 09.01.2024 укладена в електронній формі (підписана в форматі ASIC-E) набула чинності 09.01.2024; додаткова угода № 2 від 16.01.2024 укладена в електронній формі (підписана в форматі CAdES) набула чинності 17.01.2024.

Також відповідач-1 вказує на те, що вартість наданих йому юридичних послуг відповідає умовам договору і є співрозмірною з обсягом часу та складністю справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та явка представників сторін. 

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 (колегія суддів у складі: головуючої Ходаківської І.П., суддів Демидової А.М., Владимиренко С.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ "Приватбанк" на додаткове рішення господарського суду Київської області від 11.10.2024 у справі № 911/2537/23 та розгляд якої вирішено здійснювати у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 продовжено строк розгляду апеляційної скарги АТ КБ "Приватбанк" на додаткове рішення господарського суду Київської області від 11.10.2024 у справі № 911/2537/23, та призначено її розгляд в судовому засіданні на 21.05.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2025 розгляд справи № 911/2537/23 відкладено 25.06.2025.

У судовому засіданні 25.06.2025 протокольно оголошено перерву до 30.07.2025.

У судовому засіданні 30.07.2025 протокольно оголошено перерву до 13.08.2025.

У судовому засіданні 13.08.2025 присутній представник АТ КБ "Приватбанк" підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

У судовому засіданні 13.08.2025 присутній представник ТОВ "Еко-Енергопром" заперечив проти апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні.

Враховуючи, що явка представників у судове засідання не визнавалась обов`язковою, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника ОСОБА_1

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Зміст цієї норми може тлумачитися розширено, зокрема як те, що детальний опис робіт (наданих послуг) може міститися як в окремо оформленому документі, поданому стороною до суду, так і в інших наданих стороною доказах. Подання стороною доказів, що містять у собі детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, є таким, що відповідає положенням ч.ч. 2 та 3 ст. 126 та ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом яких сторони мають подати суду докази в підтвердження факту понесення судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру.

Аналогічні висновки наведені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.11.2021 у справі № 910/4317/21.

Водночас, за змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейського суду з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, колегія суддів наголошує, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, 13.10.2023 між адвокатом Бондарчуком В.О. та ТОВ "Еко-Енергопром" (клієнтом) було укладено договір № 212 про надання правової допомоги відповідно до п. 1.1 якого адвокат бере на себе зобов`язання: надавати клієнту правову інформацію, консультації і роз`яснення з правових питань; представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення господарського судочинства в Господарському суді Київської області у справі № 911/2537/23, в судах апеляційної та касаційної інстанції, а також інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, зокрема представництво інтересів клієнта в Господарському суді Київської області, Господарському суді міста Києва, в органах досудового слідства.

Відповідно до п. 4.1 договору для обчислення гонорару застосовується погодинна та фіксована оплата: вартість підготовки відзиву на позовну заяву у справі № 911/2537/23 складає 6  000 грн 00 коп.; вартість послуг адвоката щодо представництва інтересів клієнта в судових засіданнях у справі № 911/2537/23   2  400 грн 00 коп. за одне судове засідання; вартість послуг складання адвокатом заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру у справі № 911/2537/23   3000 грн 00 коп. за складання одного документа; вартість консультацій адвоката у справі № 911/2537/23   1 200 грн 00 коп. за одну годину; підготовка та подання адвокатом адвокатських запитів, збір необхідних доказів у справі № 911/2537/23  1  200 грн 00 коп. за один отриманий доказ.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до остаточного рішення суду у справі 911/2537/23 (п. 8.1 договору).

З матеріалів справи вбачається, що договір № 212 від 13.10.2023, який було укладено також в електронній формі, було підписано адвокатом Бондарчуком В.О. 14.10.2023 в форматі CAdES (дані та підпис зберігаються в CMS файлі *.p7s), що підтверджується оригіналом цього договору.

Директором ТОВ "Еко-Енергопром" договір № 212 від 13.10.2023, укладений в електронній формі, було підписано 23.10.2023 в форматі ASIC-E (дані та підпис зберігаються в архіві - розширений формат), що підтверджується оригіналом цього договору.

Отже, згідно з приписами наведених положень ЦК України, договір № 212 від 13.10.2023, укладений в електронній формі, набув чинності 23.10.2023.

09.01.2024 р. між адвокатом та ТОВ "Еко-Енергопром" укладено додаткову угоду № 1, в якій пункт 1.3.1 договору виклали в наступній редакції: клієнт уповноважує адвоката представляти інтереси клієнта та захищати його права у справі № 911/2537/23 в Господарському суді Київської області та інших справах у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, представляти інтереси клієнта в судових засіданнях з усіма правами, наданими законодавством відповідачу та позивачу, в тому числі підписувати та подавати від імені клієнта відзив на позов, пояснення, заперечення, зустрічний позов, а також підписувати та подавати від імені клієнта позовні заяви, апеляційні та касаційні скарги на рішення суду інші заяви та клопотання за змістом та обсягом на розсуд адвоката, з правом зміни предмету позову, укладання мирової угоди, оскарження рішення суду, оскарження рішень державних органів, представляти інтереси клієнта в усіх органах державної влади України, здійснювати збір документів та доказів.

Додаткова угода № 1 від 09.01.2024 до договору № 212 від 13.10.2023 була підписана адвокатом Бондарчуком В.О. 09.01.2024 в форматі CAdES (дані та підпис зберігаються в CMS файлі *.p7s), що підтверджується оригіналом цього договору.

Додаткова угода № 1 від 09.01.2024 до договору №212 від 13.10.2023 була підписана директором ТОВ "Еко-Енергопром" 09.01.2024 в форматі ASIC-E (дані та підпис зберігаються в архіві - розширений формат), що підтверджується оригіналом цього договору.

Отже згідно з приписами наведених положень ЦК України, додаткова угода №1 від 09.01.2024 до договору №212 від 13.10.2023, укладена в електронній формі, набула чинності 09.01.2024.

Додатковою угодою № 2 від 16.01.2024 р. доповнено пункт 4.1 договору підпунктом 4.1.6. наступного змісту: вартість підготовки позовної заяви (зустрічний позов у справі  № 911/2537/23 про визнання кредитного договору б/н від 27.11.2018, укладеного між клієнтом та АТ КБ "Привтбанк" недійсним складає 7  000 грн.

Додаткова угода №2 від 16.01.2024 до договору №212 від 13.10.2023 була підписана адвокатом Бондарчуком В.О. 14.02.2024 в форматі CAdES (дані та підпис зберігаються в CMS файлі *.p7s), що підтверджується оригіналом цього договору.

Додаткова угода №2 від 16.01.2024 до договору №212 від 13.10.2023 була підписана директором ТОВ "Еко-Енергопром" 17.01.2024 в форматі ASIC-E (дані та підпис зберігаються в архіві - розширений формат), що підтверджується оригіналом цього договору.

Таким чином, згідно з приписами наведених положень ЦК України, додаткова угода № 2 від 09.01.2024 до договору № 212 від 13.10.2023, укладена в електронній формі, набула чинності 14.02.2024.

Відповідно до ст. 96 ГПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Судовою колегією встановлено, що подана через кабінет "Електронного суду" копія договору № 212 від 13.10.2023 і додаткових угод № 1 і 2 до нього посвідчена електронним підписом адвоката Бондарчука В.О.

Розбіжностей в тексті поданої копії електронного доказу його оригіналу в електронній та паперовій формі судом при огляді в судовому засіданні 13.09.2024 не було виявлено.

Відповідно до акту передачі-прийому наданих послуг від 01.11.2023 р. вартість підготовки відзиву на позовну заяву у справі №911/2537/23 складає 6000 грн., представництво інтересів ТОВ "Еко-Енергопром" в судовому засіданні 01.11.2023 у справі №911/2537/23 складає 2400 грн 00 коп., складання адвокатом клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні - 3000 грн 00 коп., гонорар адвоката за надані послуги згідно з договором склав 11 400 грн 00 коп.

Із акту передачі-прийому наданих послуг від 16.01.2024 р. вбачається, що адвокатом відповідача-1 надано наступні послуги (виконано роботи) у судовій справі № 911/2537/23: вартість підготовки позовної заяви (зустрічний позов у справі № 911/2537/23 про визнання кредитного договору б/н від 27.11.2018, укладеного між клієнтом та АТ КБ "Приватбанк" недійсним складає 7 000 грн 00 коп., що обумовлено: складністю справи; репутаційною та майновою важливістю справи; адвокатом витрачено 7 годин часу на аналіз обставин справи, судової практики рішень судів, стороною в яких був клієнт та АТ КБ "Приватбанк", складання тексту позовної заяви; представництво інтересів клієнта в судовому засіданні 10.01.2024 у справі № 911/2537/23 складає 2 400 грн 00 коп., гонорар адвоката за надані послуги згідно з договором склав 9 400 грн 00 коп.

Акт передачі-прийому наданих послуг від 14.02.2024 р. свідчить про те, що адвокатом надано наступні послуги (виконано роботи): вартість підготовки відповіді на відзив (зустрічний позов у справі №911/2537/23 про визнання кредитного договору б/н від 27.11.2018 укладеного між клієнтом та АТ КБ "Приватбанк" недійсним) складає 4000 грн., вартість підготовки заперечення на заяву АТ КБ "Приватбанк" про виправлення описки в прохальній частині первісного позову складає 2000 грн 00 коп., представництво інтересів клієнта в судовому засіданні 14.02.2024 у справі № 911/2537/23 складає 2400 грн 00 коп., гонорар адвоката за надані послуги згідно з договором склав 8 400 грн 00 коп.

Згідно акту передачі-прийому наданих послуг від 11.04.2024 р. адвокатом надано наступні послуги (виконано роботи): вартість підготовки додаткових пояснень у справі № 911/2537/23 складає 4000 грн 00 коп., представництво інтересів ТОВ "Еко-Енергопром" в судових засіданнях 06.12.2023 і 22.03.2024 у справі №911/2537/23 складає 4800 грн 00 коп., гонорар адвоката за надані послуги згідно з договором склав 8 800 грн 00 коп.

Відповідно до акту передачі-прийому наданих послуг від 01.09.2024 р. адвокатом надано наступні послуги (виконано роботи): представництво інтересів клієнта в судовому засіданні 12.04.2024, 29.05.2024, 21.06.2024 і 28.08.2024 у справі №911/2537/23 складає 9 600 грн 00 коп. із розрахунку 2400 грн 00 коп. за одне судове засідання, дві години консультацій адвоката складає 2400 грн 00 коп. із розрахунку 1200 грн 00 коп. за одну годину консультацій, гонорар адвоката за надані послуги згідно з договором склав 12 000 грн 00 коп.

Водночас, колегія суддів, враховуючи правову позицію, викладену у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, зазначає, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Як уже зазначалось вище, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на послуги адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи те, що відповідачем-1 підтверджено співмірність розміру в частині суми 50 000,00 грн з урахуванням ціну позову, складність та об`єм справи, кількість та обсяг підготовлених адвокатом відповідача-1 процесуальних документів з наданими послугами та норми ст.ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що витрати відповідача-1 на правову допомогу в розмірі 50 000,00 грн є обґрунтованими та правомірно покладені на позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Таким чином, доводи наведені позивачем у апеляційній скарзі не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для зміни чи скасування додаткового рішення місцевого господарського суду.

Інші доводи, наведені позивачем у апеляційній скарзі та додаткових поясненнях, колегією суддів до уваги не беруться з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи.

В свою чергу, викладені відповідачем-1 у відзиві на апеляційну скаргу твердження є документально обґрунтованими та такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учаснику справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Судові витрати

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду першої інстанції про розподіл витрат на професійну правничу допомогу не є об`єктом справляння судового збору, відповідно розподіл цього виду судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" залишити без задоволення.

Додаткове рішення господарського суду Київської області від 11.10.2024 у справі №911/2537/23 залишити без змін.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повна постанова складена 21.08.2025.  

Головуючий суддя                                                            І.П. Ходаківська 

Судді                                                                                А.М. Демидова

                                                                                С.В. Владимиренко