ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року 
м. Київ
справа №200/2152/24
адміністративне провадження № К/990/6242/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Мацедонської   В.Е., Смоковича  М.І.,
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №200/2152/24
за позовом  ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито,
за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2025 року, постановлену в складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук     Т.Г., суддів Блохін     А.А., Геращенко     І.В.,
УСТАНОВИВ:
І. Обставини справи
1.           ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) з вимогами: 
1.1.          визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №      168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100     000,00     грн, у розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 06.04.2023 по 11.04.2023, з 11.04.2023 по 04.05.2023, з 18.05.2023 по 14.08.2023, з урахуванням фактично виплачених сум;
1.2.          зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №     168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100     000,00     грн, у розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 06.04.2023 по 11.04.2023, з 11.04.2023 по 04.05.2023, з 18.05.2023 по 14.08.2023, з урахуванням фактично виплачених сум;
2.          Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.09.2024 позов задоволено.
3.          Не погодившись із прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.
4.          Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2024 апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.09.2024 залишено без руху. Установлено апелянту строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги у сім днів з моменту отримання ухвали шляхом подання до суду документа про сплату судового збору.
5.          У встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги не були усунуті, судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції не сплачено.
6.          Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2024 апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.09.2024 повернуто особі, яка її подала.
7.          05.12.2024 військова частина НОМЕР_1 вдруге звернулася до суду з апеляційною скаргою на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.09.2024. 
8.          Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2024 відмовлено військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору; апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.09.2024 залишено без руху. Установлено апелянту строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги у десять днів з моменту отримання ухвали шляхом подання до суду: клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних підстав його пропуску та наданням доказів на їх підтвердження; документу про сплату судового збору.
9.          На вимогу суду апеляційної інстанції військова частина НОМЕР_1 подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та докази сплати судового збору. Як на підстави, що перешкоджали відповідачу вчасно звернутися до суду з апеляційною скаргою, останній посилається на участь військової частини НОМЕР_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Також відповідач зазначає, що військова частина НОМЕР_1 є бюджетною установою та всі витрати організації здійснюються за рахунок Державної казначейської служби України, на замовлення та одержання яких потрібен певний час.
10.          Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2025 відмовлено військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення; відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.09.2024 на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
11.          Оскаржуваною ухвалою суд апеляційної інстанції відмовив відповідачеві у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, мотивувавши це тим, що відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
12.          15.02.2025 військовою частиною НОМЕР_1 подано касаційну скаргу на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2025.
13.          У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
14.          Скаргу обґрунтовано тим, що ухвалу суду апеляційної інстанції постановлено за неповного з`ясування обставин справи, що мають значення для вирішення цього спору, адже судом апеляційної інстанції не взято до уваги доводи військової частини НОМЕР_1 щодо неможливості своєчасної сплати судового збору.
15.          Скаржник пояснює, що військова частина НОМЕР_1 є юридичною особою, яка фінансується за рахунок Державного бюджету України. 22.09.2024 військовою частиною НОМЕР_1 спрямовано запит на виділення коштів для оплати судового збору, який не було реалізовано через відсутність коштів у Державному бюджеті України. Через неможливість сплати судового збору відповідачем подано до суду апеляційної інстанції клопотання про відстрочення його сплати, у задоволені якого суд апеляційної інстанції відмовив. З підстав неусунення недоліків апеляційної скарги (не сплатою судового збору) апеляційну скаргу було повернуто. 
16.          Повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку встановленому законом. Отож відповідач повторно звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.09.2024 разом з клопотанням про поновлення строку на звернення до суду та повторним клопотанням про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу знову залишено без руху; запропоновано відповідачу, зокрема, усунути недоліки апеляційної скарги шляхом подання до суду документу про сплату судового збору. Відповідач після звернення до фінансових установ отримав підтвердження про оплату судового збору. Одразу, в межах визначеного судом строку на усунення недоліків апеляційної скарги, відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та надав підтвердження оплати судового збору за подання апеляційної скарги.
17.          Скаржник указує, що відповідачем учинено усі залежні від нього процесуальні дії для вчасної реалізації права на апеляційне оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.09.2024. Пропуск строку на усунення недоліків апеляційної скарги (сплату судового збору) мав місце з незалежних об`єктивних причин.
18.          Скаржник також звертає увагу на те, що з моменту повномасштабного вторгнення окупаційних сил російської федерації на територію України військова частина НОМЕР_1 бере участь у бойових діях і спеціальних заходах, направлених на забезпечення оборони країни, і постійно перебуває в районі ведення бойових дій на Сході України. Не зважаючи на істотну віддаленість військової частини НОМЕР_1 від засобів інфраструктури, стабільної електромережі та мережі «Інтернет», остання дотримується процесуальних строків у судових справах.
19.          За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям Смоковичу М.І., Мацедонській    В.Е.
20.          Ухвалою Суду від 01.04.2025 відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.
21.          Відзиву на касаційну скаргу не надійшло.
ІІІ. Джерела права
22.          Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
23.          Відповідно до частини першої статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
24.          Частиною першою статті 295 КАС України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
25.          Пунктом 1 частини другої статті 295 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
26.          Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (частина третя статті 295 КАС України).
27.          За приписами частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
28.          Частиною третьою статті 298 КАС України визначено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених     статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
29.          Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
ІV. Позиція Верховного Суду
30.          Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить з такого.
31.          Згідно з частиною першою статті 121, частиною третьою статті 295 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
32.          Отже, КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин. Суд поновлює або продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску цього строку.
33.          Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 дійшла висновку, що правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.
34.          Іншого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.
35.          У постановах від 24.07.2023 у справі №200/3692/21, від 07.09.2023 у справі №120/3679/22 Верховний Суд сформував висновок, відповідно до якого строк на апеляційне оскарження у разі повторного подання апеляційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:
- первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулося у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження;
- повторне подання апеляційної скарги відбулося в межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;
- скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуто станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою;
- доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником;
- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.
36.          Перевіряючи, чи відповідало повторне звернення відповідача з апеляційною скаргою вказаним критеріям, Судом з`ясовано, що оскаржуване в суді апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції розглянуто 09.09.2024. 
37.          Відповідно до довідки про доставку електронного листа повний текст рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.09.2024 доставлено до електронного кабінету військової частини НОМЕР_1 11.09.2024 о 02:29 год.
38.          Першу апеляційну скаргу з підстав неусунення недоліків, які полягали у відсутності доказів сплати судового збору, було повернуто ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2024.
39.          Копію вказаної ухвали було доставлено до електронного кабінету військової частини НОМЕР_1 04.11.2024 о 20:54 год.
40.          Повторно апеляційну скаргу відповідачем подано через підсистему «Електронний суд» 05.12.2024, тобто через місяць після повернення первісної апеляційної скарги.
41.          Тривалий проміжок часу між цими подіями об`єктивно не свідчить про подання повторної апеляційної скарги без зайвих зволікань.
42.          Судом також з`ясовано, що повернення первісної апеляційної скарги було пов`язано з відсутністю коштів на сплату судового збору та / або організаційними труднощами, пов`язаними з виділенням/перерозподілом бюджетних коштів для сплати судового збору.
43.          З цього приводу Суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 25.01.2024 у справі №460/43834/22 і від 04.06.2025 у справі №380/12793/24, акцентував на тому, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.
44.          У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватися принципів належного врядування та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, установлених нею ж.
45.          Щодо посилань відповідача на обставини виконання відповідачем завдань для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, то Суд зауважує, що неможливість здійснення процесуальних прав учасником процесу задля визнання підстави поважною причиною пропуску процесуального строку має бути реальною. Указані ж доводи відповідача є необґрунтованими, адже не містять жодного підтвердження доказами.
46.          Підсумовуючи наведене, Суд констатує, що наведені відповідачем у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини правомірно були оцінені та визнані судом апеляційної інстанції як неповажні, адже у розглядуваній справі повернення первісної апеляційної скарги відбулося саме внаслідок несплати відповідачем судового збору, а отже, обставин, які залежали виключно від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та не були пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. 
47.          Таким чином, та обставина, що повернення апеляційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду апеляційної інстанції не означає наявності у особи безумовного права оскаржувати судові рішення в будь-який момент після повернення вперше поданої апеляційної скарги без урахування процесуальних строків, установлених для цього, а у суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більше за відсутності поважних причин.
48.          За таких обставин Суд уважає, що висновки суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження ґрунтуються на правильному застосуванні норм процесуального права.
49.          Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
50.          З урахуванням викладеного, Суд уважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
V. Судові витрати 
51.          Ураховуючи результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи, у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
52.          Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
53.          Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
54.          Ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2025 року залишити без змін.
55.          Судові витрати не розподіляються.
56.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          В.Е. Мацедонська
                                                                                          М.І. Смокович