КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И 
09 липня 2025 року
м. Київ
провадження № 33/824/3854/2025
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Євграфової Є. П., 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника - адвоката Баладиги Сергія Павловича, в інтересах ОСОБА_1 
на постанову Святошинського районного суду міста Києва в складі судді Проскурні О. І.
від 04 березня 2025 року 
у справі № 759/26775/24 Святошинського районного суду міста Києва
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП 
громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
В С Т А Н О В И В :
Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол серії ААД № 964724 від 08.12.2024), та накладено на нього адміністративне стягнення - штраф у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000  (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Не погоджуючись із вказаною постановою, захисник - адвокат Баладига С. П., в інтересах ОСОБА_1 , 12 червня 2025 року подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 04 березня 2025 року, посилаючись на те, що апелянт не був повідомлений, а ні про розгляд справи, а ні про винесену постанову, отримав оскаржувану постанову лише 05.05.2025. 
Перевіривши матеріали справи та доводи щодо поважності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню, виходячи з таких підстав.
Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено порядок та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особи, визначені ст. 294 КУпАП, розпоряджаються на власний розсуд в межах процесуального закону.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
У своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 27 від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14.10.2003). При визначеності наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особу вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. 
Водночас, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 повідомлявся Святошинським районним судом міста Києва про розгляд справи за всіма відомим суду адресами і це встановлено апеляційним судом у постанові від 05.06.2025, якою апеляційну скаргу повернуто вперше у зв`язку із неповажністю причин пропуску строку на апеляційне оскарження. 
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску на апеляційне оскарження, у даній апеляційній скарзі захисник звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 з 10.11.2024 проживав за адресою АДРЕСА_2 , а отже виклики до суду та копію постанови не отримував.
Водночас, як вбачається із матеріалів справи, у першій апеляційній скарзі, яка зареєстрована 08.05.2025, наводячи доводи щодо неналежного на його думку повідомлення судом про судовий розгляд (а.с. 26), захисник апелянта зазначав, що місце проживання та реєстрації апелянта - АДРЕСА_3 в. Така ж сама адреса ОСОБА_1 , зазначена на першій сторінці апеляційної скарги (а.с. 25). 
З матеріалів справи також вбачається, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказана адреса місця проживання АДРЕСА_1 (а.с. 1).
На цю ж адресу суд першої інстанції направляв судову повістку, яка повернулась з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 13).
Така ж сама адреса -  АДРЕСА_3 в, зазначена на першій сторінці апеляційної скарги, що подана 12.06.2025, а також у договорі на правничу допомоги від 01.05.2025, що укладений ОСОБА_1 із Адвокатським об`єднанням.
Таким чином, повторне звернення з клопотанням про поновлення строку, засноване на нових, але взаємовиключних доводах (то проживання за адресою реєстрації, то за адресою орендованої квартири), свідчить про намагання апелянта ввести суд в оману та зловживання процесуальними правами. Раніше апелянт стверджував про проживання у м. Вишневому, а тепер, надаючи договір оренди, заперечує це. Такі суперечливі пояснення, що змінюються залежно від обставин, підтверджують відсутність об`єктивних та поважних причин для пропуску строку, а також намагання уникнути наслідків власної недобросовісної поведінки.
Зважаючи на те, що апеляційний суд вже надав належну оцінку попереднім доводам апелянта щодо неналежного повідомлення, нові доводи є не тільки суперечливими, але й не можуть бути визнані такими, що підтверджують існування об`єктивних перешкод у апелянта своєчасно дізнатися про судове рішення та оскаржити його.
Апеляційна скарга на постанову Святошинського районного суду міста Києва суду від 04 березня 2025 року повторно подана захисником - адвокатом Баладигою С. П., в інтересах ОСОБА_1 12.06.2025, тобто з пропуском десятиденного строку на її оскарження.
Діючий КУпАП не містить вимог до змісту апеляційної скарги, крім подання її в десятиденний строк з моменту проголошення постанови суду.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Подана апеляційна скарга не містить жодних нових доказів на підтвердження існування обставин, які були чи об`єктивно є непереборними, і які не залежали від волевиявлення ОСОБА_1 , чи які перешкоджали або створювали труднощі, або унеможливлювали своєчасно подати апеляційну скаргу чи будь-яким способом заявити про свою незгоду з винесеним судом рішенням, або вчинити будь-які інші дії, які можна було б розцінювати як спробу для оскарження постанови суду першої інстанції, суду не надано.  
Будь-яких обставин, які б позбавили апелянта можливості подати апеляційну скаргу в десятиденний строк з дня прийняття постанови, апелянтом не наведено. 
Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року не встановлені, а тому у задоволенні клопотання захисника - адвоката Баладиги Сергія Павловича, в інтересах ОСОБА_1 про поновлення такого строку слід відмовити, у зв`язку із чим апеляційну скаргу належить повернути особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Відмовити захиснику - адвокату Баладизі Сергію Павловичу, в інтересах ОСОБА_1 , у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року.
Апеляційну скаргу захисника - адвоката Баладиги Сергія Павловича, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року повернути особі, яка її подала.
Постанова оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                         Є. П. Євграфова