ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2025 року
м. Харків
справа № 641/5198/24
провадження № 22-ц/818/1045/25
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді Тичкової О.Ю.
суддів колегії Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
учасники справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю “Санфорд Капітал”
відповідач ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Харкова апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2024 року у складі судді Щепелевої Г.М.,
ВСТАНОВИВ: 
В серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал», звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № Z06.00506.005391809 у розмірі 111 560,54 грн з яких: заборгованість за основним боргом в сумі 63 035,32 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 48 525,22 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між 20.06.2019 Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем та ТОВ «Нью Файненс Сервіс» укладено договір кредиту та страхування №Z06.00506.005391809. Договір був підписаний Позичальником власноручно. Відповідно до п. 1.7 Кредитного договору банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти на поточні потреби в сумі 67 000 гривень, включаючи витрати на страховий платіж в сумі 5 812,79 грн., а Позивальник зобов`язується повернути його разом з процентними платежами. Свої зобов`язання кредитор виконав, надавши грошові кошти позичальникові. Одночасно з укладенням кредитного договору позичальник уклав з ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна страхування життя" договір добровільного страхування життя від 20.06.2019. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 5 812,79 гривень. 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23. Пунктом 5.4. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що Фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим Договором третім особам, які згідно із Законодавством мають на це право. Користуючись даним правом ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Клієнт) 29.12.2023 уклало з ТОВ (Фактор) договір факторингу №29/12-23. Згідно п. 2.1. цього договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до Друкованого Реєстру Боржників до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № Z06.00506.005391809 від 20.06.2019. Відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 16.11.2023 заборгованість Боржника/Позичальника становить: заборгованість за основним боргом в сумі 63 035,32 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 48 525,22 гривень, що разом становить 111 560,54 гривень. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги - 16.11.2023. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити.
Рішенням Комінтернівського району суду м. Харкова від 22 жовтня 2024 року позовні вимоги ТОВ «Санфорд капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 111 560 грн 54 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 200 грн, всього на суму 9622 грн 40 коп.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не повно встановив обставини у справі та ухвалив рішення що не відповідає дійсним обставинам у справі та вимогам закону. Відповідно до умов до п.1.3.кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 0,01 % на залишок суми боргу. Отже, вбачається що Позивачем заявлена до стягнення сума яка суперечить умовам кредитного договору, а отже сума позовних вимог розрахована невірно. Зазначив, що Комінтернівський районний суд м. Харкова розглядав справу № 641/9923/21 у межах якої встановив, що позивачу було надіслано письмову вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 06.07.2021 року у серпні 2021 року та в наступному приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О. М. було вчинено виконавчий напис за реєстровим №4564, яким з відповідача стягнено заборгованість за договором кредиту та страхування №Z06.00506.005193809 від 20.06.2019 року укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Ідея Банк» у сумі 135 011,78 грн. Отже, первісний кредитор, направивши письмову вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 06.07.2021 втратив право нарахування відсотків за кредитним договором №Z06.00506.005193809 від 20.06.2019 року. Нарахування комісії є нікчемною умовою. Також просив стягнути з ТОВ «Санфорд Капітал судовий збір та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн.
24.12.2024 Маслюженко М.П., який діє в інтересах ТОВ «Санфорд капітал» подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Зазначив, що ОСОБА_1 мала сплатити за період із 20.06.2019 по 06.07.2021 року проценти за користування кредитними коштами у розмірі 25 199,68 грн, а фактично сплатила 3 639,01, тому заборгованість по сплаті процентів по кредитному договору складає 21 560,67 грн. У зв`язку із зазначеним Позивач просить залишити в силі рішення першої інстанції щодо стягнення процентів в розмірі 21560,67, а в іншій частині позовних вимог про стягнення процентів в сумі 26964,55 грн відмовляється. Умовами договору визначено річну ставку саме в розмірі 21,99, а не 0,01% як зазначає апелянт, а тому розрахунок процентів здійснено позивачем відповідно до умов договору. Позивачем обґрунтовано розраховано та пред`явлено до стягнення із відповідача суму заборгованості в розмірі 63 035,32 грн. Зазначив, що належним та допустимим доказоом на підтвердження виконання ПАТ «Ідея Банк» обов`язку по наданню кредитних коштів та здійснення ОСОБА_1 використання та частково повернення кредитних коштів боржником є меморіальні ордери складені банківською установою. На підтвердження стягнення в рамках виконавчого провадження №67446837 заборгованості в розмірі 33 475,75 грн ОСОБА_1 не надає жодного та допустимого доказу. Разом із апеляційною скаргою ОСОБА_1 подала до суду постанову про відкриття виконавчого провадження № 67446837 від 09.11.2021 року та постанову про закінчення вказаного виконавчого провадження від 05.09.2024 року. В постанові про закінчення виконавчого провадження зазначено: «В ході примусового виконання з боржника стягнуто заборгованість у розмірі 33 475,75 грн. та основна винагорода у сумі 221,41 грн.» Хоча після винесення постанови про зупинення стягнення заборгованості із ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження № 67446837 не вчинялись жодні дії, а тому на рахунки кредитора не надходили кошти в якості погашення заборгованості Апелянта за кредитним договором від 20.06.2019 року. Таким чином постанові про закінчення вказаного виконавчого провадження № 67446837 від 05.09.2024 року допущено помилку щодо вказівки на розмір стягнутої заборгованості в сумі 33 475,75 грн. Заявлені позивачем та фактично понесені ним витрати на професійну правничу допомогу обгрунтовані та підлягають задоволенню. В той час, як вимога апелянта про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не відповідає визначеним законам критеріям, оскільки саме у зв`язку із порушенням взятих на себе ОСОБА_1 обов`язків виник судовий спір. Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на задовольнити частково, в частині зменшення розміру стягнутих процентів за користування коштами, а рішення суду змінити, відповідно до частково визнаних позивачем вимог апеляційної скарги.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 008.04.2025 року клопотання про витребування доказів задоволено, витребувано у приватного виконавця інформацію щодо суми коштів, що була фактично стягнута із ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» в рамках виконавчого провадження № 67446837.
Відповідно до ч.1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1ст. 367 ЦПК України- в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до статті 376 ЦПК України неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи є підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.
Судовим розглядом встановлено, що 20.06.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування № Z 06.00506.005391809, який підписано власноруч, відповідно до умов якого, відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, строковості, платності були надані кредитні кошти в сумі 67 000,00 грн.
Відповідно до п.п.1 .4, 1.6 кредитного договору, сторони погодили, що строк кредитування становить 36 місяців і датою повернення кредиту є 20.06.2022 року.
Згідно із п. 1.3 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, яка на день укладення договору становила 21,99% річних і в подальшому не змінювалась.
Відповідно до п.1.7. Кредитного договору банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти на власні потреби в сумі 61187,21 гривень, включаючи витрати на страховий платіж в сумі 5812.79 грн. шляхом переказу на зазначений позичальником рахунок № НОМЕР_1 .
Пунктами 1.8, 1.9. зазначено,що змінювана процента ставка визначається як змінна частина ставки в розмірі 9.5% збільшена на маржу Банку в розмірі 12.49%. Банк має право зменшити процентну ставку вказану в п. 1.3. Договору на 10%.
Договір кредиту та страхування є змішаним і у розділі 2 містяться умови щодо страхування, відповідно до яких позичальник уклав з ПрАТ «СК «ПЗУ України Страхування життя» договір добровільного страхування життя. Вигодонабувачем за цим договором страхування є банк. 
Пунктом 2 зазначено, що нанесенням власноручного підпису під цим Договором страхувальник акцептує оферту ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя», від імені якого діє страховий агент та укладає договір добровільного страхування життя наступних невід`ємних частинах: частини 1 «Основні умови» ДСЖ, що зазначені в договорі та частини 2 «загальні умови2 ДСЖ затвердженої Страховиком форми (оферта), яка містить всі істотні умови, предбачені ст.16 Закону України «Про страхування» та розміщена на офіційному веб-сайті страховика. (а.с. 57)
Згідно ордеру – розпорядження №1 про видачу кредита підтверджується факт перерахування 61187,21 грн та ордеру – розпорядження №2 на суму 5812,79 грн (а.с. 77).
Згідно виписки по рахунку від 16.11.2023 року за період з 20.06.2019 по 16.11.2023 року убачається, що останній платіж здійснений відповідачем 01.12.2021 року на суму 57,30 грн (а.с. 56)
16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» (Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23.
Відповідно до п. 2.1. зазначеного договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором.
Пунктом 2.2. договору факторингу № 16/11-23 передбачено, що Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в друкованому Реєстрі Боржників (Додаток №2), що підписується Сторонами в день укладання цього Договору та в Реєстрі Боржників в електронному вигляді (Додаток №1), що надсилається разом з Актом приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді (Додаток №3) Клієнтом Фактору засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього Договору (а.с. 11-17).
Таким чином Фактор набув право вимоги до Боржників за Первинними договорами, серед яких і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № №Z06.00506.005193809 від 20.06.2019 року (а.с. 18-19).
29.12.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» (Клієнт) уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (Фактор) договір факторингу № 29/12-23.
Згідно п.2.1. цього договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до п. 5.1. договору факторингу № 29/12-23 Права Вимоги вважаються такими, що перейшли від Клієнта до Фактора з моменту підписання Сторонами цього Договору (а.с. 22-28).
Згідно реєстру боржників до договору факторингу № 29/12-23 ТОВ «Санфорд Капітал» отримало право вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 176227,1,49 грн, яка складається з заборгованості за основним боргом 60 035,32; заборгованість по відсоткам 48525,22 грн та заборгованість по комісіям 64666,60 грн. ОСОБА_1 сплачувала кошти на погашення кредиту, останній платіж внесено 01.12.2021 року у сумі 2214,13 грн, а всього внесено на погашення кредиту 14529,04 грн (а.с. 42).
Таким чином, відповідно до умов договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023 року ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо Заборгованості Боржників за Первинними Договорами, зокрема і щодо ОСОБА_1 .
До апеляційної скарги представником відповідача долучена постанова приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенком Д.А. 09.11.2021 відкрито виконавче провадження №67446837 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» невиплачені в строк грошові кошти на підставі Договору кредиту та страхування №Z06.00506.005391809 від 20.06.2019 року, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , строк платежу за яким настав 20.01.2020 року з яких, 37165,33 грн-строковий основний борг, 25869,99 грн - прострочений основний борг, 25355,99 грн -прострочені проценти, 603,43 грн – строкові проценти, 1121,3 грн - строкова плата за обслуговування кредиту, 41619,82 грн – прострочена плата за обслуговування кредиту, 1376,51 грн -пеня, 1900, 00 грн, що становить загальну суму 135011,78 грн (а.с 132-133).
За змістом постанови про закінчення виконавчого провадження від 05.09.2024 в ході примусового виконання з боржника стягнуто заборгованість у розмірі 33475,75 грн та основна винагорода у розмірі 221,41 грн. Знято арешт, накладений на кошти боржника постановою №67446837 (а.с. 134). 
На виконання ухвали Харкіського апеляційного суду листом від 11.04.2025 №1044 приватний виконавець Цимбал С.В. повідомив, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Цимбала С.В. перебувало виконавче провадження ВП №67446837 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» невиплачені в строк грошових коштів на підставі Договору кредиту та страхування№Z06.00506.005391809 від 20.06.2019 на загальну суму 135011,78. На підставі виконавчого напису, вчиненого 19.08.2021 за № 4564 приватним нотаріусом КМНО Сазоновою О.М.
Виконавче провадження було закінчене на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України про виконавче провадження 05.09.2024.
Виконавче провадження №67446837 було передано приватному виконавцю Цимбалу С.В. приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенко С.В., діяльність якого була зупинена наказом Міністерства юстиції України №352/7 від 02.02.2023. Згідно договору №1 про заміщення приватного виконавця, діяльність якого зупинена, від 24.01.2023 приватний виконавець Бабенко Д,А. передав приватному виконавцю Цимбалу С.В. виконавчі провадження, що перебувають на виконанні, у тому числі ВП67446837.
За даними Автоматизованої системи виконавчого провадження за період знаходження виконавчого провадження у приватного виконавця Бабенка Д.А. останнім було стягнуто, розподілено та перераховано наступні суми:
- 2214,13 грн на користь АТ «Ідея Банк» у погашення заборгованості згідно платіжної інструкціїї №8288 від 01.12.2021, кошти були зараховані на депозитний рахунок 30.11.2021;
- 221,41 грн на користь приватного виконавця у погашення основної винагороди згідно платіжної інструкції №8289 від 01.12.2021, кошти були зараховані на депозитний рахунок 30.11.2021;
-300 грн на користь АТ «Ідея Банк» як повернення авансового внеску стягувачу згідно платіжної інструкції№ 8290 від 01.12.2021 кошти були зараховані на депозитний рахунок 30.11.2021;
-200 грн на користь ПП «КИТ С» як витрати виконавчого провадження «придбання канцелярський товарів» згідно платіжної інструкції №8946 від 03.02.2022 року, кошти були зараховані на депозитний рахунок 30.11.2021.
Надати копії платіжних інструкцій про перерахування вищезазначених коштів не виявляється можливим, оскільки ці платежі здійснювались з рахунків приватного виконавця Бабенка Д.А. в електронному вигляді. Також в АСВП відсутня інформація щодо джерел їх надходження.
Окрім того, згідно АСВП на рахунку приватного виконавця Бабенка Д.А. у ВП 67446837 обліковуються грошові кошти у сумі 29047,49, стягнуті з боржника. Вказана сума надійшла на депозитний рахунок 24.12.2021, не розподілена і не перерахована. Джерело коштів повідомити неможливо, оскільки кошти надійшли на депозитний рахунок приватного виконавця Бабенка Д.А.
Грошові кошти, стягнуті приватним виконавцем Бабенком Д.А. за виконавчим документами, знаходяться на рахунках, відкритих на його ім`я, і на рахунки приватного виконавця Цимбала С.В. не перераховувались (а.с. 206-209).
Відповідно до частин 1 і 2ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
За змістом положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
При цьому законодавство визначає різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).
Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі справа № 14-10цс18 та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), висновків викладених у постановах Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 754/16771/17 , від 01 вересня 2022 року у справі № 225/3427/15-ц право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання»; « Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено у судовому рішенні. Якщо за рішенням суду про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана у повному обсязі, кредитор має лише право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а тому після вимоги про дострокове повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором, банк мав право на стягнення з позичальника тільки сум, нарахованих відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не на стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, комісії та пені».
Обставини,  встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 82 ЦПК України).
Преюдиціальність – обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду – на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17)).
Подібні правові висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/17 (провадження № 12-144гс18).
Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.
З відкритих даних Єдиного реєстру судових рішень вбачається, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова у цивільній справі № 641/9923/21 визнано таким що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4564 від 19.08.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 135011,78 грн на підставі договору №Z06/00506/005391809 від 20.06.2019 року. 
При цьому судом встановлено, що Банк надіслав ОСОБА_1 письмову вимогу про усунення порушених кредитних зобов`язань від 06.07.2021 року, що свідчить про те, що кредитор скористався своїм правом на дострокове повне повернення кредиту, відсотків та інших платежів, що потягло зміну строку виконання основного зобов`язання.
Враховуючи викладене, первісний кредитор АТ «Ідея Банк», втратив право нараховувати відсотки за кредитним договором №Z06/00506/005391809 від 20.06.2019 після надсилання письмовий вимоги про усунення кредитних зобов`язань, тому стягнення заборгованості зі нарахованими та несплаченими відсотками у період з 20.06.2019 по 06.07.2021 становить 25 199,68 грн.
Проте суд на зазначені обставини уваги не звернув та дійсний розмір заборгованості відповідача не встановив.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ зазначив що ОСОБА_1 , фактично сплатила 3 639,01 грн на погашення процентів. Враховуючи викладене, заборгованість по сплаті процентів по кредитному договору №Z06/00506/005391809 від 20.06.2019 за період 20.06.2019 по 06.07.2021 складає 21 560,67 грн.
Оскільки фактично отримані та використані відповідачем кредитні кошти на час звернення до суду Банку не повернуті, колегія суддів вважає що заборгованість відповідача складає 84 595,99 грн, з яких: заборгованість за основним боргом в сумі 63 035,32 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 21 560,67 гривень. 
Відповідно до пунктів 3,4 ч. 1, ч.4ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та ( або) резолютивної частини.
З огляду на зазначене апеляційна скарга  ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні розміру стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 84 595, 99 грн, з яких: заборгованість за основним боргом в сумі 63 035,32 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 21 560,67 гривень.
Сплачені ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 67446837 грошові кошти на виконання виконавчого напису № 4564 від 19.08.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за договором №Z06/00506/005391809 від 20.06.2019 року у розмірі 135011,78 грн ( що був визнаний таким що не підлягає виконанню рішенням суду від 13.09.2023) можуть бути зараховані під час виконання рішення суду у дійсній справі, що виключатиме подвійне стягнення за кредитним договором №Z06/00506/005193809 від 20.06.2019 року. 
Згідно з частиною першою та тринадцятою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Так, представник позивача просить стягнути витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 7 200,00 грн.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
В даному випадку позивач підтверджує понесення ним витрат на професійну правничу допомогу підтверджуються наступними доказами, а саме: договором про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024 (а.с. 44); описом послуг та вартість таких від 01.04.2024 (а.с. зворот 48) ; актом приймання - передачі послуг з правничої допомоги №2 від 10.06.2024 (а.с. 50-52); копією ордера про право на надання правничої (правової) допомоги (а.с. 53).
Позовні вимоги ТОВ «Санфорд Капітал» задоволено частково, тому витрати на правничу допомогу та судовий збір за подачу позовної заяви підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача пропорційно частині задоволених позовних вимог у розмірі 5461, 20 грн та 1837, 39 грн відповідно.
Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, судовий збір за подачу апеляційної скарги підлягає стягненню з ТОВ «Санфорд Кппітал» на користь ОСОБА_1 пропорційно - в розмірі 877,51 грн.
Шляхом взаємозаліку зазначених сум судового збору з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 959,88 (1837, 39 -  877,51) грн.
Керуючись ст.ст.367,368,374,376,382 - 384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2024 року змінити в частинні стягнення суми заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 84 595,99 (вісімдесят чотири тисячі п`ятсот дев`яносто п`ять) грн 99 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» судовий збір у розмірі 959 (дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн 88 коп та витрати на правничу допомогу у розмірі 5461 (п`ять тисяч чотириста шістдесят одна) 20 грн . 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 10 червня 2025 року. 

Головуючий                                                                         О.Ю. Тичкова 

Судді:                                                                         О.В. Маміна

                                                                               Н.П. Пилипчук