ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №932/10111/23                        Головуючий в 1 інст. Звєздова Н.С.
Провадження №33/807/590/25                                Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року                                                 місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Лихосенка Є.О., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17 січня 2024 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця НОМЕР_1 , солдат, стрілець, який проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 років без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 19 жовтня 2023 року о 10.45 годині, на трасі М-30 916+817 в Кам`янському районі, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ-21043», реєстраційний номер НОМЕР_3 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами за ст. 130 КУпАП строком на 10 років. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1 а) ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.5 ст.126 КУпАП. 
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції,  ОСОБА_1  звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова винесена з порушенням діючого законодавства та є такою, що підлягає скасуванню.
В обґрунтування своїх доводів зазначив про порушення судом вимог ст.ст. 248, 268 КУпАП, оскільки справу розглянуто за його відсутності, чим позбавлено його права надавати пояснення та докази, скористатися правовою допомогою. Наголошує, що ним була подана заява про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами провадження, однак, суд позбавив його такої можливості.
Зауважив, що починаючи з 15 березня 2022 року, він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , з 2023 року - на Куп`янському напрямку, у зв`язку чим не мав можливості надати заперечення по справі, жодних SMS-повідомлень, він також не отримував.
Вказав, що з оскаржуваної постанови не вбачаються докази про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 - ч. 4 ст. 126 КУпАП, а тому відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Окрім того, йому взагалі не відомо про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, жодних постанов він не отримував, не повідомлявся про судовий розгляд. Разом із цим, в оскаржуваній постанові суд зазначив, що він неодноразово притягався до адміністративних правопорушень, однак, взагалі не зазначено яких саме. 
Вважає, що при розгляді справи, суд не з`ясував всіх фактичних обставин справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у справі доказам та обставинам справи, спрощено підійшов до розгляду справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до винесення незаконної постанови суду.
Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 січня 2024 року. 
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 січня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП скасувати, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, суддя апеляційного суду приходить до наступного висновку.
У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено. 
Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 , копію оскаржуваної постанови він не отримував, поштовий конверт повернувся до суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання».
Таким чином, оскільки матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови суду.
У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що не був обізнаний про складання відносно нього протоколу серії ААД № 557197 за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Пояснив, що дійсно був зупинений співробітниками поліції, які повідомили, що у нього не має права керування, однак протокол відносно нього не складали. Підпис від його імені в протоколі є підробленим, однак за даним фактом він не звертався зі скаргою до ДБР.
Адвокат Лихосенко Є.О. підтримав апеляційну скаргу, стверджував про порушення поліцейськими процедури складання протоколу, оскільки ОСОБА_1 протокол не підписував
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду дійшов до наступних висновків.
У відповідності до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та ін.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляд справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Матеріали справи засвідчують, що зазначених вимог закону суддя суду першої інстанції дотримався, оскільки проаналізував усі докази в їх сукупності, та дав їм належну оцінку і встановив, що ОСОБА_1 під час події порушив інкриміновані йому вимоги ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 557197 від 19 жовтня 2023 р. підтверджується:
- карткою облікового адміністративного правопорушення, складеною інспектором ВАП Кудінової О., відповідно до якої постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був позбавлений права керування транспортним засобом строком на 10 років за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП (а.с. 3);
- згідно відомостей витягу з бази «Армор» - посвідчення водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має статус: «зданий на збереження» (а.с. 4)
Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.1 а) ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ст. 268 КУпАП, оскільки справу розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя апеляційного суду виходить із наступного.
Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п. 41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
З матеріалів справи вбачається, що в судові засідання, призначені на 19 грудня 2023 року, 17 січня 2024 року, ОСОБА_1 не з`явився. Про час, дату і місце слухання справи повідомлявся судом своєчасно і належним чином, шляхом доставки судового повідомлення у додатку «Viber» (а.с. 20, 23). Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.
При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовано повідомлення ОСОБА_1 , що розгляд даної справи відбудеться в Шевченківському районному суді м.Запоріжжя, про що останній поставив власний підпис у відповідній графі в протоколі.
Отже, судом вжито всіх необхідних заходів для завчасного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про місце і час розгляду справи.
Таким чином, ОСОБА_1 був обізнаний про наявність в провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя відносно нього справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Приймаючи до уваги, що законом передбачені певні строки притягнення до адміністративної відповідальності, поведінку ОСОБА_1 щодо його не явки до суду, суд розглянув справу 17 січня 2024 року без участі останнього за відсутності беззаперечних чи вагомих обставин для відкладення розгляду справи.
Одночасно слід зауважити, що апеляційним судом права, передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1  шляхом поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови суду, виклику його до суду апеляційної інстанції, і останній скористався таким правом.
Посилання апелянта та його захисника, що підпис, який міститься в протоколі не належить ОСОБА_1 , апеляційним судом не приймаються, оскільки матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження ОСОБА_1 чи його захисником цих дій, як і не містять результатів такого оскарження, що засвідчив і особисто ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду справи.
При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.
Сукупністю вищевказаних доказів підтверджується те, що ОСОБА_1 згідно постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2021 року, був позбавлений права керування транспортним засобом строком на 10 років за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, суддя апеляційного суду вважає доведеним те, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість що ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, судя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И В:

       Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 січня 2024 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 січня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                        В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 932/10111/23