УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/3091/24 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А. В. 
Категорія 70 Доповідач Шевчук А. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       18 квітня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючої судді Шевчук А.М.,   
суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) у м. Житомирі
цивільну справу №285/3091/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 липня 2024 року, яке ухвалене під головуванням судді Михайловської А.В. в м.Звягелі,

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 . Просила змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 березня 2019 року на її користь на утримання дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, на тверду грошову суму в розмірі по 5 000 грн на кожну дитину, щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття. 
Позов обґрунтовувала тим, що з ОСОБА_2 за рішенням суду від 21 березня 2019 року на її користь стягнуті аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини усіх його видів заробітку(доходу), щомісяця, розмір яких є недостатнім для повноцінного забезпечення потреб дітей. Діти зареєстровані разом з нею та її батьками, які допомагають у вихованні доньок. Вона вимушена орендувати квартиру для себе та дітей, оскільки батько дітей не забезпечив їх житлом. Розмір щомісячної орендної плати складає 5 500 грн, який збільшено та станом на травень складає 7 500 грн. Вона окремо оплачує комунальні послуги у розмірі 1 500 грн щомісяця. Всі витрати по забезпеченню житлом дітей несе вона самостійно. Аліментів, які сплачує батько дітей на утримання останніх, не вистачає. Діти навчаються та потребують коштів на шкільне приладдя, а також відвідують волейбольну секцію. Більшість змагань проводилося за кошти батьків. Спортивний інвентар купується за кошти батьків. Усі додаткові витрати, які зумовлені відвідуванням дітьми секції з волейболу, несе вона. Діти часто хворіють та витрати на їх лікування також сплачує вона. Витрати для забезпечення повноцінного розвитку дітей достатньо великі, аліментів, які сплачує відповідач, недостатньо, що ставить її у скрутне матеріальне становище, а тому виникла потреба у зміні способу стягнення аліментів із частки від доходу на тверду суму. Батько дітей є працездатним та має змогу надавати аліменти у визначеному нею розмірі, а тому існує об`єктивна потреба у зміні способу стягнення аліментів.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 липня 2024 року позов задоволений частково. Змінений спосіб та розмір стягнення аліментів, визначених рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 березня 2019 року в справі №285/98/19 та вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, у твердій грошовій сумі у розмірі по 3 500 грн на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати вступу рішення в законну силу і до досягнення дітьми повноліття. Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 березня 2019 року в справі №285/98/19 про стягнення аліментів, що перебуває на виконанні, - відкликаний. Вирішено питання судового збору. В решті вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що вона з дітьми проживає в АДРЕСА_1 , оскільки вони переїхали для того, щоб вона знайшла кращу роботу та змогла краще забезпечувати дітей, оскільки аліментів, що сплачує відповідач, невистачає для задоволення потреб дітей. Договір оренди є належним доказом необхідності збільшення аліментів. Також вона надавала довідку, видану тренером-викладачем із волейболу, яка підтверджує, що діти відвідують волейбольну секцію та потребують додаткових коштів, але суд не прийняв її через відсутність інших ідентифікуючих елементів. Відповідно до змін в чинному законодавстві печатка та номер довідки не є обов`язковими реквізитами, а тому довідка від 15 травня 2024 року є належним документом, який підтверджує необхідність збільшення суми аліментів, адже в ній зазначені дата, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка її видала, а також її підпис, що підтверджує дійсність довідки. Доньки часто звертаються за медичною допомогою з приводу різних захворювань та потребують частого медикаментозного лікування. Незважаючи, що деякі довідки датовані 2016 роком, батько не брав участі у витратах на лікування дітей. Їй було важко самій оплачувати ліки та послуги лікарів. Якщо діти захворіють у майбутньому, їй необхідно бути впевненою, що батько допоможе у витратах на лікування. Добровільно батько не допомагав у витратах на лікування, а тому вважає необхідним збільшити суму аліментів для того, щоб у неї була відсутня необхідність просити у нього кошти на лікування дітей. Щодо довідок, у яких відсутня дата видачі, то вона не впливає на заповнення довідки. Довідки були видані лікарями, які заповнювали їх самостійно, а тому вказані довідки повинні бути враховані судом як належний доказ необхідності збільшення суми аліментів. Суд необ`єктивно дослідив подані нею докази та зазначені в позовній заяві аргументи, оскільки батько відповідає за виховання дітей на рівні з матір`ю, його матеріальний внесок має бути достатнім для того, щоб вона могла належно виховувати дітей та забезпечувати їх матеріальні потреби, які дуже швидко збільшуються у зв`язку з дорослішанням дітей. Відповідно до рішення Конституційного Суду України №23-рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. В постанові Верховного Суду від 18 серпня 2021 року в справі №300/3178/20 зазначено, що до правової допомоги належать і консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво в судах тощо. Послуги, надані їй відповідно до договору про надання юридичних послуг від 07 травня 2024 року №0705202409, укладеного між ТзОВ «Амадео Право» та ОСОБА_1 , є витратами на правову допомогу. Самостійно написати позовну заяву вона не мала змоги, оскільки не має юридичної освіти. Вона звернулася до ТзОВ «Амадео Право», яке надало їй правову допомогу, а тому витрати на правову допомогу мають бути стягнути з відповідача на її користь. 

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
При цьому посилається на те, що не ухиляється від обов`язку утримувати своїх дітей та приймати участі у їх вихованні. Наразі він має постійну роботу у ТзОВ «Нова Пошта» та отримує офіційну заробітну плату. Кожний місяць він сплачує з заробітної плати кошти на утримання своїх неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 від заробітної плати, що складає залежно від місяця 6-7 тисяч гривень. Із 08 лютого 2019 року він перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 та у них є син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У його дружини є неповнолітня донька від першого шлюбу, яка навчається в школі. Дружина не працює, а тому знаходиться на його утриманні разом із дітьми. Витрати позивача, пов`язані з орендою квартири та сплатою комунальних послуг, ніяким чином не відносяться до витрат на утримання дітей. Довідки про лікування дітей датовані 19 серпням 2016 року, тобто, діти проходили лікування в період перебування сторін у шлюбі. Довідки про те, що діти часто звертаються за медичною допомогою не містять відомостей про періоди коли діти зверталися за медичною допомогою, частоти звернень, не зазначено наявність хронічних захворювань, які дійсно вимагають частого медикаментозного лікування. Додані рецепти на ліки не підтверджують хронічних захворювань у дітей. Довідка про відвідування секцій не містить відомостей про те, який розмір коштів необхідно сплачувати щомісячно для відвідування секції. З фіскальних чеків із аптеки та магазинів не можна встановити для кого саме здійснювалися покупки. Він сплачує аліменти на утримання дітей у розмірі фактичного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Вважає, що заявлена сума витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн, виходячи із об`єму та складності виконаної роботи, є необґрунтованою та не підлягає відшкодуванню.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволеною з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої ст.27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст.150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. 

Частиною першою ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 міститься висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Із матеріалів справи вбачається, що в справі №381/2753/16-ц рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2016 року шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області 07 червня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , - розірваний та вирішено, зокрема, стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у загальному розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду (07 липня 2016 року) і до досягнення дітьми повноліття (а.с.17-20).

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 березня 2019 року в справі №285/98/19 збільшений розмір аліментів, стягуваних за рішенням Фастівського міськрайонного суду Житомирської області №381/2753/16-ц від 21 липня 2016 року, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дати вступу рішення в законну силу і до досягнення дітьми повноліття (а.с.21-24).

Звертаючись із позовом про зміну розміру аліментів, ОСОБА_1 посилалася на те, що аліментів, які сплачує відповідач на доньок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не вистачає для повноцінного утримання та розвитку дітей, оскільки доньки потребують значних додаткових коштів на навчання, відвідування спортивної секції, лікування, бо часто хворіють. Також позивач вимушена орендувати квартиру АДРЕСА_2 для проживання із дітьми за адресою: АДРЕСА_3 , щомісячна орендна плата якої становить 7 500 грн та щомісячні комунальні послуги - 1 500 грн.

Стаття 192 СК України передбачає можливість змінити раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року в справі №565/2071/19, від 28 травня 2021 року в справі №715/2073/20 викладений правовий висновок щодо застосування ст.192 СК України: «Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану».

Верховний Суд у постанові від 11 березня 2020 року в справі №759/10277/18 зазначив, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Із огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження.

У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»).

Також у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2022 року в справі №712/6313/21 виснувано, що у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Із огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). 

Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до характеристик, наданих директором Городницького опорного ліцею Городницької селищної ради Звягельського району Житомирської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 навчаються у Городницькому опорному ліцеї з першого класу (а.с.25-26). Дівчата займаються танцями, ходять у спортивні секції з волейболу та тенісу.

Згідно з договором оренди житлового приміщення від 17 травня 2022 року ОСОБА_1 орендує у ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_4 . Розмір щомісячної орендної плати становить 5 500 грн (а.с.27-30). Відомості про членів сім`ї, які будуть проживати з орендарем в договорі оренди, не зазначені.

Відповідно до довідки тренера викладача з волейболу ОСОБА_10 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із 02 червня 2023 року по теперішній час відвідують волейбольну секцію на базі Городницького опорного ліцею (а.с.31). У зв`язку з скрутним становищем у країні більшість змагань проводилися та приймали участь за кошти батьків (проїзд, харчування команди). Також придбання необхідного інвентарю для занять.

Діти хворіють та часто звертаються за медичною допомогою в КНП «АЗПСМ» Городницької селищної ради з приводу різних захворювань, потребують частого медикаментозного лікування, що підтверджується медичними довідками (а.с.32-34,41-42).

Також позивачем надані копії чеків на купівлю різних товарів (а.с.38-40,43-47).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що не всі копії наданих чеків на купівлю товарів підтверджують придбання товарів саме для дітей та для задоволення їхніх потреб, а копія договору оренди житлового приміщення не може свідчити про понесення позивачем витрат на дітей, оскільки у вказаному договорі не зазначено, що діти проживатимуть у вказаній квартирі разом з орендарем та квартира наймається у с.Софіївській Борщагівці, а діти навчаються в смт Городниці. 

Ті обставини, що відповідач з 08 лютого 2019 року перебуває в іншому шлюбі із ОСОБА_5 та має на утриманні ще малолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були враховані судом при ухваленні рішення від 21 березня 2019 року в справі №285/98/19 про збільшення розміру аліментів.

Із огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зміна способу стягнення аліментів з 1/3 частки на тверду грошову суму в розмірі по 3 500 грн на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде відповідати як інтересам дітей, так і матеріальному становищу платника аліментів та не буде для нього надмірним тягарем. Матеріали справи не містять та позивач не надала беззаперечних доказів того, що змінився її матеріальний стан або змінився майновий стан платника аліментів настільки, щоб надавав йому можливість сплачувати аліменти на утримання кожної доньки у розмірі по 5 000 грн, як того прагне позивач. 

Стосовно того, що діти постійно хворіють і потребують коштів на лікування, а також витрачаються кошти на розвиток здібностей дітей, то позивач не позбавлена права в порядку норм ст.185 СК України  звернутися до суду із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину. 

За нормами п.1 частини третьої ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини восьмої ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу надано: копію договору про надання юридичних послуг від 07 травня 2024 року №0705202409; копію акта приймання-передачі від 07 травня 2024 року.

Встановлено, що згідно договору від 07 травня 2024 року №0705202409 юридичні послуги позивачу надавало Товариство з обмеженою відповідальністю «АМАДЕО ПРАВО» в особі Васильченко В.Ю., яка діє на підставі довіреності (а.с.35).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта ст.263 ЦПК України).

Велика палата ВС у постанові від 13 липня 2022 року в справі №496/3134/19 зауважила, що у малозначній справі здійснювати представництво особи в суді може особа, яка не є адвокатом. Проте поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати. Натомість представництво у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (мотивувальна частина висновку Конституційного Суду від 31 жовтня 2019 року №4-в/2019 щодо скасування адвокатської монополії).

Також Верховний Суд у постанові від 31 травня 2023 року в справі №757/13974/21-ц вказав, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням.

Оскільки юридичні послуги позивачу надані ТзОВ «АМАДЕО ПРАВО», а не адвокатом, адвокатським бюро чи об`єднанням, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що такі витрати на юридичні послуги не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої ст.137, частини сьомої ст.139 та частини третьої ст.141 ЦПК України.

Решта доводів апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовує, такі аргументи були предметом дослідження і обговорення судом першої інстанції та останній надав їм належну оцінку.

При розгляді спору судом першої інстанції не порушені норми матеріального або процесуального права, а доводи апеляційної скарги за своєю суттю зводяться до переоцінки доказів, яким правильно надана оцінка судом першої інстанції у відповідності до положень ст.89 ЦПК України.

За приписами ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд першої інстанції повно встановив обставини справи, висновки їм відповідають, правильно застосував норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому рішення суду першої інстанції залишається без змін.

Відповідно до п.2 частини третьої ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 липня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 частини третьої ст.389 ЦПК України.

Головуюча Судді: