УХВАЛА

07 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 297/4326/23
провадження № 51-5182 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд)  у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
перевіривши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року. 
установив:
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області вироком від 02 жовтня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнав невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) та виправдав через недоведеність вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.
Львівський апеляційний суд ухвалою від 30 квітня 2025 року апеляційну скаргу прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишив без задоволення, а вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_5 - без змін.
У касаційній скарзі потерпіла, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції стосовно ОСОБА_5 та засудити останнього до довічного позбавлення волі. 
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням потерпілій строку для усунення недоліків  з огляду на таке.
Згідно з положеннями статті 129 Конституції  України право на касаційне оскарження забезпечується у визначених законом випадках й порядку.
Приводом для ревізії судових рішень у касаційному порядку є звернення особи, зміст якого має кореспондуватися з нормативним урегулюванням.
У юридичному аспекті касаційна скарга - це документ, який перевіряється і розглядається Судом із урахуванням частини другої статті 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), тобто насамперед у межах позиції скаржника та її правового обґрунтування. Тому в статті 427 цього Кодексу законодавець установив конкретні вимоги до змісту скарги. Наслідком недодержання яких є її повернення. 
Згідно з вимогами частини другої статті 427 КПК у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Тобто в скарзі необхідно відобразити, які норми закону в конкретній справі порушили суди попередніх інстанцій і сформулювати заявлену вимогу відповідно до статті 436 КПК, котрою регламентовано повноваження Суду за наслідками розгляду касаційної скарги. Обов`язковість викладення цього також зумовлено принципом юридичної визначеності, корелюється з приписами частини першої статті 433, частини третьої статті 442 вказаного Кодексу. 
У частині першій статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно з частиною першою статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Однак, наведених вимог кримінального процесуального закону скаржниця не дотрималася.
Відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;
 - скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
 - скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
 - змінити судове рішення.
Натомість, у прохальній частині касаційної скарги потерпіла просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції стосовно ОСОБА_5 та засудити останнього до довічного позбавлення волі. 
Заявлена вимога не узгоджується з мотивами скарги, в юридичному аспекті суперечить приписам статті 436 КПК.
За правилами частини першої статті 437 КПК суд касаційної інстанції не має права застосовувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання.
Згідно з частиною третьою статті 437 КПК  виправдувальний вирок, ухвалений судом першої чи апеляційної інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції щодо вироку суду першої інстанції може бути скасовано не інакше як на підставі касаційної скарги прокурора, потерпілого чи його представника, а також на підставі касаційної скарги виправданого з мотивів його виправдання.
Зі змісту касаційної скарги видно, що потерпіла просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, якою було залишено без змін виправдувальний вирок та за результатами касаційної процедури, постановити обвинувальний вирок з призначенням довічного позбавлення волі, що не узгоджується з положеннями статті 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції, який не наділений повноваженнями встановлювати винуватість особи та призначати покарання.
За відсутності належно сформульованої вимоги суд касаційної інстанції  позбавлений можливості належно виконати приписи частини третьої статті 26 КПК, правильно визначити межі перегляду, а інші учасники висловити свою позицію та повною мірою реалізувати право, передбачене статтею 431 вказаного Кодексу. 
За правилами статті 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог статті 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надає особі, яка  подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.
Керуючись частиною першою статті 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                      ОСОБА_3