ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
28 липня 2025 року           справа №200/403/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., 
розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року у справі № 200/403/25 (головуючий суддя у І інстанції - Зеленов А.С.) за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                 ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 050750002739 від 21.11.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в колгоспі "Дружба" з 01.08.1979 по 10.06.1983 та період навчання в СПТУ № 3 м. Красногорівка Донецької області з 01.09.1977 по 20.07.1979, та визначити страховий стаж ОСОБА_1 з урахуванням зарахованого стажу;
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 08.11.2024 № 1186312553-2024-3 та від 03.12.2024 № 1186312553-2024-3 про відмову у призначенні субсидії ОСОБА_2 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити субсидію ОСОБА_2 на опалювальний сезон з жовтня 2024 по квітень 2025.
В обґрунтування позову зазначили, що рішення пенсійних органів щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 від 21.11.2024 і відмови у призначенні субсидії ОСОБА_2 від 08.11.2024 та від 03.12.2024 є протиправними та такими, що порушують права позивачів.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 212750010059 від 22.08.2024 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 15.08.2024 та зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 01.08.1979 по 10.06.1983 у колгоспі "Дружба" до його стажу, з урахуванням висновків суду та правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Визнано протиправними та скасовані рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 1186312553-2024-2 від 08.11.2024 року, № 1186312553-2024-3 від 03.12.2024 року про відмову у призначенні субсидії ОСОБА_2 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити субсидію ОСОБА_2 на опалювальний сезон з жовтня 2024 року по квітень 2025 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1211,29 грн.
Не погодившись з судовим рішенням відповідачі звернулися з апеляційними скаргами, в яких посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просили скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 
Обґрунтування апеляційної скарги ГУ ПФУ в Тернопільській області.
Згідно поданих документів ОСОБА_1 зараховано до страхового стажу 12 років 09 місяців 20 днів. За доданими документами до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано, зокрема, період роботи в колгоспі "Дружба" з 01.08.1979 по 10.06.1983, оскільки відсутня довідка про із зазначенням інформації про встановлений та вироблений мінімум трудової участі в громадському господарстві.
Щодо призначення субсидії, то середньомісячний сукупний дохід члена домогосподарства ОСОБА_1 менше ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановлений на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії, а набутий страховий стаж становить менше ніж 15 років (12 років 09 місяців 20 днів), тому ОСОБА_2 відмовлено у призначені субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, що відповідає нормі пункту 14 Положення.
Обґрунтування апеляційної скарги ГУ ПФУ в Дніпропетровській області. 
Страховий стаж ОСОБА_1 становить 12 років 09 місяців 20 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви про призначення пенсії, до стажу не зараховано, зокрема, період роботи в колгоспі "Дружба" з 01.08.1979 по 10.06.1983, оскільки відсутня довідка із зазначенням інформації про встановлений та виконаний мінімум трудової участі в громадському господарстві, у зв`язку з чим, у пенсійного органу відсутні підстави для призначення пенсії за віком у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного стажу.
Щодо вимог ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення від 08.11.2024 № 1186312553-2024-3 та від 03.12.2024 № 1186312553-2024-3 про відмову у призначенні субсидії, то за даними Централізованої підсистеми "Призначення та виплати деяких соціальних виплат" в межах Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України та за інформацією ДПС, Пенсійного фонду України, середньомісячний сукупний дохід члена домогосподарства ОСОБА_1 менше ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановлений на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії, а набутий страховий стаж становить менше ніж 15 років (12 років 09 місяців 20 днів), тому з огляду на пункт 14 Положення, ОСОБА_2 відмовлено у призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг.
Позивачами рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З огляду на зазначене, суд надає оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційних скарг відповідачів.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, розглядаючи апеляційні скарги в межах викладених доводів, встановив наступне.
Встановлені обставини справи.
10.10.2024 ОСОБА_2 звернулася до Центру надання адміністративних послуг із заявою про призначення субсидії на зимовий опалювальний період з жовтня 2024 року по квітень 2025 року.
Рішенням Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 08.11.2024 № 1186312553-2024-2 відмовлено ОСОБА_2 у призначенні субсидії, оскільки у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, нарахований середньомісячний сукупний дохід яких менший, ніж розмір мінімальної заробітної плати, та/або ними чи за них не сплачено ЄСВ у визначеному законом розмірі.
14.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до територіального управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зі заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка за принципом екстериторіальності розглянута ГУ ПФУ в Тернопільській області.
Рішенням Головного управління ПФУ в Тернопільській області № 050750002739 від 21.11.2024 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком.
У рішенні № 050750002739 від 21.11.2024 зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 12 років 09 місяців 20 днів.
До страхового стажу не враховано:
- період навчання в СПТУ № 3 м. Красногорівка Донецької області з 01.09.1977 по 20.07.1979, оскільки в атестаті зазначено прізвище " ОСОБА_3 " не відповідає прізвищу " ОСОБА_4 " згідно паспортних даних;
- період проходження військової служби з 16.07.1981 по 23.04.1983 згідно запису в трудовій книжці, оскільки в трудовій книжці відсутня дата видачі військового квитка;
- період роботи в колгоспі "Дружба" з 01.08.1979 по 10.06.1983, оскільки відсутня довідка із зазначенням інформації про встановлений та вироблений мінімум трудової участі в громадському господарстві.
Як свідчить трудова книжка колгоспника серії НОМЕР_1 в ній відображений спірний період роботи, який не зарахований Пенсійним фондом до страхового стажу ОСОБА_1 , а саме:
- 01.08.1979 прийнятий в члени колгоспу в якості тракториста (запис 1);
- 10.06.1983 виключений з членів колгоспу відповідно до поданої заяви (запис 2).
Також у трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 на сторінці 18-19 здійснено записи, що колгоспом протягом 1979-1981 років встановлена річна мінімальна трудова участь в громадському господарстві, що становить 220 трудоднів.
ОСОБА_1 відпрацьовано протягом: - 1979 року - 173 трудодні; - 1980 року - 309 трудоднів; - 1981 року - 62 трудодні. У розділі "причини невиконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві" зазначено: - 1979 рік - членство у колгоспі від 01.08.1979; - 1981 рік - призив до лав радянської армії 16.04.1981.
У трудовій книжці серії НОМЕР_2 наявний запис про службу в рядах радянської армії з 16.04.1981 по 23.04.1983.
Згідно атестату № НОМЕР_3, виданого 20.07.1979, ОСОБА_1 з 01.09.1977 по 20.07.1979 навчався в СПТУ № 3 м. Красногорівка, проте в атестаті зазначено в українській мові прізвище " ОСОБА_3 ", а в російській " ОСОБА_4 ".
25.11.2024 ОСОБА_2 вдруге звернулася до центру надання адміністративних послуг із заявою про призначення субсидії на зимовий опалювальний період з жовтня 2024 року по квітень 2025 року.
Рішенням Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 03.12.2024 року № 1186312553-2024-3 ОСОБА_2 було відмовлено у призначенні субсидії з підстав, що у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, нарахований середньомісячний сукупний дохід яких менший, ніж розмір мінімальної заробітної плати, та/або ними чи за них не сплачено ЄСВ у визначеному законом розмірі.
Листом від 26 грудня 2024 року № 69148-53481/П-01/8-0400/24 Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повідомило, що ОСОБА_2 відмовлено у призначенні субсидії з тих причин, що у чоловіка ОСОБА_1 менше ніж 15 років стажу (12 років 09 місяців 20 днів).
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що невиконання ОСОБА_1 у колгоспі "Дружба" встановленого мінімуму трудових днів у 1979 році та 1981-1983 роках пов`язується із початком членства в колгоспі з 01.08.1979 та проходженням служби в Радянській Армії в період з 16.04.1981 по 23.04.1983, про що внесений відповідний запис до трудової книжки колгоспника на сторінках 18-19 трудової книжки розділу "причини невиконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві". На сторінках 6-7 трудової книжки зазначено, що 16.04.1981 вивільнений від займаної посади у зв`язку з призивом в ряди радянської армії; служба в рядах радянської армії з 16.04.1981 по 23.04.1983. Факт проходження служби в рядах радянської армії з 16.04.1981 по 23.04.1983 також підтверджується записом в трудовій книжці серії НОМЕР_2 .
Таким чином, період роботи ОСОБА_1 з 01.08.1979 по 10.06.1983 в колгоспі "Дружка" підлягає зарахуванню до страхового стажу роботи за фактичною тривалістю, тобто з 01.08.1979 по 10.06.1983.
Підставами для відмови у призначенні субсидії ОСОБА_2 є відсутність у члена домогосподарства ОСОБА_1 15 років страхового стажу. Проте судом встановлено, що станом на дату звернення до територіального органу Пенсійного фонду України (14.11.2024), ОСОБА_1 мав 16 років 7 місяців 29 днів страхового стажу.
Таким чином, ОСОБА_2 має право на отримання субсидії, оскільки її чоловік (член домогосподарства) ОСОБА_1 на момент звернення із заявами про призначення субсидії на опалювальний сезон з жовтня 2024 року по квітень 2025 року, мав 15 років страхового стажу.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), який набрав законної сили з 01.01.2004.
Згідно з частиною першою статті 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
За приписами статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана, зокрема, на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Статтею 62 Закону № 1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Отже, для визначення наявного трудового стажу для призначення пенсій необхідно використовувати записи в трудовій книжці і лише, у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж може встановлюватися на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктами 1, 2 Основних положень про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 "Про трудові книжки колгоспників" (далі - Основні положення № 310) трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу.
Відповідно до пункту 5 Основних положень № 310 до трудової книжки колгоспника заносились наступні дані, зокрема: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом до членів колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання; відомості про нагородження та заохочення.
Пунктом 6 Основних положень № 310 визначено, що всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою. Відповідальність за організацію роботи по веденню, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладено на голову колгоспу.
Згідно з пунктом 13 Основних Положень № 310 відповідальність за своєчасність та правильність заповнення трудових книжок несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа.
Таким чином, трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).
Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Як свідчать матеріали справи, до страхового стажу позивача не зараховано, зокрема, період роботи в колгоспі з 01.08.1979 по 10.06.1983 згідно трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 , оскільки відсутня довідка з інформацією про встановлений та вироблений мінімум трудової участі в громадському господарстві.
В трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 позивача зазначено:
- 01.08.1979 прийнятий в члени колгоспу в якості тракториста (запис 1);
- 10.06.1983 виключений з членів колгоспу відповідно до поданої заяви (запис 2).
Водночас, на сторінках 18-19 трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 зазначено про фактично виконаний та встановлений мінімум трудової участі в господарстві, тобто кількість вироблених трудоднів, а саме зазначено, що ОСОБА_1 відпрацював:
- 1979 року - 173 трудодні, прийнятий колгоспом трудовим мінімум - 220;
- 1980 року - 309 трудоднів, прийнятий колгоспом трудовим мінімум - 220;
- 1981 року - 62 трудодні, прийнятий колгоспом трудовим мінімум - 220.
У розділі "причини невиконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві" зазначено: - 1979 рік - членство у колгоспі від 01.08.1979; - 1981 рік - призив до лав радянської армії 16.04.1981.
У трудовій книжці серії НОМЕР_2 наявний запис про службу в рядах радянської армії з 16.04.1981 по 23.04.1983.
Відповідач не зарахував до загального страхового стажу період роботи з 01.08.1979 по 10.06.1983 в колгоспі "Дружба" в зв`язку з відсутністю даних про встановлений мінімум та фактичну кількість відпрацьованих вихододнів завірені в встановленому порядку. При цьому, пенсійним органом вказано, що для зарахування періоду роботи в колгоспі необхідно надати уточнюючу довідку про встановлений мінімум та фактичну кількість відпрацьованих вихододнів та довідку про реорганізацію.
Спірні періоди роботи позивача підтверджено відповідними записами в трудовій книжці колгоспника від 06.10.1981 серії НОМЕР_1 , засвідчені підписами уповноважених осіб та містять відповідну печатку, відтак відомості, які зазначені в трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 свідчать про те, що позивач працював у вказані періоди.
Записи у трудовій книжці позивача містять повну інформацію щодо періоду його роботи з 01.08.1979 по 10.06.1983 в колгоспі "Дружба" з інформацією про встановлений мінімум трудової участі та фактичну кількість здійснених позивачем вихододнів.
Суд зауважує, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Підставою для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. 
Позивач у 1979 році так і 1981-1983 роках (служба в рядах радянської армії) в колгоспі "Дружка" не виконав встановленого мінімуму трудових днів, проте трудова книжка колгоспника від 06.10.1981 серії НОМЕР_1 містить записи щодо поважності причин невиконання встановленого мінімуму трудової участі позивачем у зазначені періоди.
Невиконання ОСОБА_1 у колгоспі "Дружба" встановленого мінімуму трудових днів у 1979 році та 1981-1983 роках пов`язується із початком членства в колгоспі з 01.08.1979 та проходженням служби в Радянській Армії в період з 16.04.1981 по 23.04.1983, про що внесений відповідний запис до трудової книжки колгоспника на сторінках 18-19 трудової книжки розділу "причини невиконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві". На сторінках 6-7 трудової книжки зазначено, що 16.04.1981 вивільнений від займаної посади у зв`язку з призивом в ряди радянської армії; служба в рядах радянської армії з 16.04.1981 по 23.04.1983.
Факт проходження служби в рядах радянської армії з 16.04.1981 по 23.04.1983 також підтверджується записом в трудовій книжці серії НОМЕР_2 .
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що період роботи ОСОБА_1 з 01.08.1979 по 10.06.1983 в колгоспі "Дружка" підлягає зарахуванню до страхового стажу роботи за фактичною тривалістю, тобто з 01.08.1979 по 10.06.1983, тому Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області протиправно не зараховано до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.08.1979 по 10.06.1983 в колгоспі "Дружба".
Станом на момент звернення позивача до пенсійного органу із заявою від 14.11.2024 про призначення пенсії за віком, страховий стаж, який Пенсійним фондом не заперечується складав 12 років 09 місяців 20 днів. Пенсійним фондом неправомірно не враховано період роботи в колгоспі з 01.08.1979 по 10.06.1983, що складає 3 роки 10 місяців 9 днів.
Таким чином, станом на дату звернення до територіального органу Пенсійного фонду України (14.11.2024), ОСОБА_1 мав 16 років 7 місяців 29 днів страхового стажу.
Підставою для звернення до суду з позовом також зазначена відмова у призначенні субсидії ОСОБА_2 , оскільки у її чоловіка - ОСОБА_1 відсутні 15 років страхового стажу.
Рішеннями Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 08.11.2024 № 1186312553-2024-2 та від 03.12.2024 № 1186312553-2024-3 ОСОБА_2 було відмовлено у призначенні субсидії з підстав, що у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, нарахований середньомісячний сукупний дохід яких менший, ніж розмір мінімальної заробітної плати, та/або ними чи за них не сплачено ЄСВ у визначеному законом розмірі.
Приписами пункту 7 частини першої статті 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належать, зокрема, встановлення порядку надання пільг та житлових субсидій населенню в частині забезпечення надання житлових субсидій як частки вартості житлово-комунальних послуг, у тому числі їх виплати у грошовій формі.
Умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій визначає Положення про порядок призначення житлових субсидій, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 (далі Положення № 848).
Згідно з пунктом 3 Положення № 848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги, витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія, за письмовим зверненням такої особи, поданим протягом трьох місяців після смерті одержувача.
Відповідно до пункту 4 Положення № 848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).
Згідно пункту 5 Положення № 848 житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання комунальних послуг, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, установленого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. № 1156 "Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у разі надання житлової субсидії".
Відповідно до підпункту 3 пункту 14 Положення № 848 житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо:
у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (далі - особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії) (…), і в цьому періоді:
за інформацією ДПС, Пенсійного фонду України, у них взагалі відсутні доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії; або
нарахований середньомісячний сукупний дохід менше ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії; та/або
ними або за них не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (крім військовослужбовців, а також осіб, стосовно яких наявна заборгованість роботодавця із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, або осіб, які відповідно до законодавства звільнені від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування); або
такі особи перебували за кордоном сукупно більше 60 днів (крім випадків, зазначених в абзацах дев`ятому - одинадцятому цього підпункту). До 60-денного періоду перебування за кордоном не включаються дні службового відрядження, лікування, навчання або догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується відповідними документами, а також дні перебування за кордоном - протягом періоду воєнного стану в Україні та двох місяців після його припинення або скасування. При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб в період перебування їх за кордоном не розраховуються.
Житлові субсидії у випадках, передбачених абзацами першим - п`ятим цього підпункту, призначаються, якщо особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії, протягом такого періоду не менше місяця:
навчалися за денною формою навчання у закладах загальної середньої освіти, професійної (професійно-технічної) освіти, фахової передвищої освіти, вищої освіти або зареєстровані у Державній службі зайнятості як безробітні;
отримували хоча б один із таких видів доходу, як пенсія, стипендія, допомога при народженні (усиновленні) дитини, допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомога по догляду за особами з інвалідністю I і II групи внаслідок психічного розладу, допомога особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, тимчасова державна соціальна допомога непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, допомога по безробіттю, допомога по частковому безробіттю відповідно до статті 47 Закону України "Про зайнятість населення", державна соціальна допомога малозабезпеченій сім`ї, яку отримує особа, яка втратила працездатність, в тому числі особа, яка досягла віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та не набула страхового стажу, передбаченого зазначеною статтею, за умови наявності в такої особи не менш як 15 років страхового стажу;
надавали соціальні послуги, вважалися безвісно відсутніми за рішенням суду або мали правовий статус осіб, зниклих безвісти, перебували в полоні, що підтверджується відомостями та/або документами, наданими уповноваженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, державними реєстраторами, суб`єктами державної реєстрації, установами та організаціями в порядку та випадках, визначених законодавством, або перебували в місцях позбавлення/обмеження волі, або до них застосовувалися заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від роботи (посади), застосовувалися запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту або тримання під вартою, а також перебували у складних життєвих обставинах, викликаних інвалідністю, тривалою хворобою, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я встановленого зразка, алко- або наркозалежністю, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, який забезпечує надання первинної медичної допомоги, на підставі довідки встановленого зразка закладу охорони здоров`я, що провадить діяльність з надання наркологічної допомоги населенню, в якому особа перебувала на диспансерному обліку (далі - складні життєві обставини), або перебували у відпустці без збереження заробітної плати, якщо дитина потребує домашнього догляду, відповідно до пункту 3 частини першої статті 25 Закону України "Про відпустки";
Житлові субсидії у випадках, передбачених абзацами першим - п`ятим цього підпункту, також призначаються, якщо особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії:
сплатили (за них сплачено) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому ніж мінімальний, протягом кварталу, що передує кварталу перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії або перед місяцем, у якому житлова субсидія призначається без звернення громадянина. Водночас особі, яка працює за строковим трудовим договором, житлову субсидію може бути призначено лише у разі, коли строк дії строкового трудового договору є більшим, ніж строк, на який призначається житлова субсидія;
Житлові субсидії у випадках, передбачених абзацами першим - четвертим цього підпункту, також призначаються, якщо особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії, одноосібно виховують дітей віком до шести років або дітей з інвалідністю (...).
Уповноваженим органом протягом 10 календарних днів з дня подання зазначених документів та отримання інформації відповідно до пункту 50 цього Положення приймається рішення про:
призначення житлової субсидії;
непризначення житлової субсидії (у разі, коли за результатами розрахунку житлової субсидії її розмір має нульове або від`ємне значення);
відмову в призначенні житлової субсидії (п. 60 Положення № 848).
Як свідчать матеріали справи підставами для відмови у призначенні субсидії ОСОБА_2 є відсутність у члена домогосподарства - ОСОБА_1 , 15 років страхового стажу.
Проте, на дату звернення до територіального органу Пенсійного фонду України (14.11.2024), ОСОБА_1 мав 16 років 7 місяців 29 днів страхового стажу, тому ОСОБА_2 має право на отримання субсидії, оскільки її чоловік (член домогосподарства) ОСОБА_1 на момент звернення із заявами про призначення субсидії на опалювальний сезон з жовтня 2024 року по квітень 2025 року, мав 15 років страхового стажу.
З огляду на вищевикладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційних скарг є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для їх задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат по справі не здійснюється.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року у справі № 200/403/25 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року у справі № 200/403/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 28 липня 2025 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 28 липня 2025 року.

Головуючий суддя                                                            І.Д. Компанієць

Судді                                                                                А.В. Гайдар

                                                                                Е.Г. Казначеєв