УХВАЛА
18 липня 2025 року 
м. Київ
справа № 1527/7585/12
провадження № 61-8406ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» на постанову Одеського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп», заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , перший Суворовський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, 
ВСТАНОВИВ:
У липні 2021 року ТОВ «Фінанс Проперті Групп» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
На обґрунтування заявлених вимог ТОВ «Фінанс Проперті Групп» зазначало, що 02 липня 2012 року Суворовський районний суд м. Одеси ухвалив рішення по справі № 1527/7585/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором від 25 жовтня 2007 року                                       № ОД14/10/2007/840-К/283.Зазначало, що на виконання рішення суду Суворовський районний суд м. Одеси видав банку виконавчі листи. Однак першим Суворовським відділом ДВС у місті Одесі відмовлено у відкритті виконавчого провадження № НОМЕР_1 щодо стягнення заборгованості з боржника. Вказувало, що відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на день подання цієї заяви оригінал виконавчого листа щодо боржника на примусовому виконанні не перебуває. Разом з тим,         04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором від 25 жовтня 2007 року                                                   № ОД14/10/2007/840-К/283, перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». 20 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором від 25 жовтня 2007 року № ОД14/Ю/2007/840-К/283, перейшло до ТОВ «Фінанс Проперті Групп». Згідно з актом ПАТ КБ «Надра» про втрату оригіналів виконавчих документів до договору відступлення прав вимог, оригінали виконавчих листів втрачені, що підтверджується відповідним записом у зазначеному акті. З моменту прийняття рішення державним органом про ліквідацію банку, його діяльність була припинена, закрито територіальні відділення банку та звільнено відповідальних за супровід судових справ працівників, що обумовило втрату оригіналів виконавчих листів та пропуск процесуальних строків.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08 червня 2022 року заяву ТОВ «Фінанс Проперті Групп» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задоволено. Замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Фінанс Проперті Групп» у справі № 1527/7585/12.Видано дублікати виконавчих листів у справі № 1527/7585/12 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .
Постановою Одеського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08 червня 2022 року скасовано. Постановлено нове судове рішення. У задоволенні заяви ТОВ «Фінанс Проперті Групп» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено. 
02 липня 2025 року ТОВ «Фінанс Проперті Групп» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року та залишити в силі ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08 червня 2022 року.
Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права. Вказує, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що виконавчий документ не передавався первісним кредитором новому - ТОВ «Фінанс Проперті Груп», отже це є свідченням того, що такий документ втрачений. Сама по собі відсутність виконавчого листа у стягувача свідчить про його втрату, і законодавство не надає жодного значення причинам, за яких виконавчий документ втрачено. Зазначає, що в межах встановленого строку ПАТ «КБ «Надра» фактично не могло здійснити пред`явлення до виконання виконавчих документів відносно боржників, через обставини, що не залежали від ПАТ «КБ «Надра», оскільки банк фактично не мав повноважень та можливостей, щоб звернутися до органів ДВС. Звертає увагу на те, що якщо виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Щодо оскарження судового рішення в частині вирішення вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання
Відповідно до пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, 
а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Таким чином, оскарження ухвал суду першої інстанції щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 24  частини першої статті 353 ЦПК України), після їх перегляду в апеляційному суді, статтею 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено. Так само не підлягає касаційному оскарженню і постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за наслідками перегляду такої ухвали.
Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 04 липня 2018 року у справі № 337/5253/13-ц (провадження № 61-10084 сво18).
Положення пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК України поширюються на ухвали суду першої інстанції як про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так і про відмову поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання (постанова Верховного Суду від 01 листопада 2023 року в справі № 756/5359/15- ц).
Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України визначено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи зазначене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 29 квітня 2025 рокув частині вирішення заявлених вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання слід відмовити.
Щодо оскарження судового рішення в частині вирішення вимог про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документа
Судом апеляційної інстанції встановлено, 02 липня 2012 року Суворовський районний суд м. Одеси ухвалив рішення по справі № 1527/7585/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором від 25 жовтня 2007 року № ОД14/10/2007/840-К/283.
На виконання рішення суду по справі від 02 липня 2012 року № 1527/7585/12 Суворовський районний суд м. Одеси видав банку виконавчі листи.
Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі відмовлено у відкритті виконавчого провадження № НОМЕР_1 щодо стягнення заборгованості з боржника.
Згідно з інформацією з автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на день подання заяви оригінал виконавчого листа щодо боржника на примусовому виконанні не перебуває.
04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором від 25 жовтня 2007 року № ОД14/10/2007/840-К/283, перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».
20 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором від 25 жовтня 2007 року № ОД14/Ю/2007/840-К/283, перейшло до ТОВ «Фінанс Проперті Групп».
Згідно з актом, складеним ПАТ КБ «Надра», оригінали виконавчих листів втрачені.
З моменту прийняття НБУ рішення від 05 червня 2015 року про ліквідацію банку його діяльність була припинена.
Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства належить обов`язковість рішень суду.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
На час видачі виконавчого листа у справі № 1527/7585/12 був чинним Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, а на час звернення заявника до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчих документів діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, згідно з пунктом 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Частиною першою статті 12 Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 1 частини четвертої зазначеної статті).
Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення цього строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2 - 836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок про те, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.
Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.
Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав внаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.
У постановах від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20), від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у випадку неможливості виконання судового рішення за відсутності підстав для поновлення строків для виконання наказу суду (виконавчого листа) або у випадку, якщо судове рішення не підлягає виконанню у примусовому порядку через органи виконавчої служби, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється.
У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14 197цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони у справі на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, а тому потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим. Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони у справі (стягувача у виконавчому документі), є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.
Враховуючи наведене, вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником та видачу дублікату виконавчого документа у не відкритому виконавчому провадженні можливе лише за наявності підстав для відновлення виконавчого провадження (поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання).
Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та ухвалюючи постанову про відмову у задоволенні зави ТОВ «Фінанс Проперті Групп» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документа, апеляційний суд, враховуючи правові позиції Великої Палати Верховного Суду, дійшов обґрунтованого висновку, що заявник не довів підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, що тягне за собою відмову у видачі дублікату виконавчого листа та заміни сторони виконавчого провадження.
Отже апеляційний суд дійшов мотивованого висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Фінанс Проперті Групп»про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, виданого на виконання Суворовського районного суду м. Одеси рішення 02 липня 2012 року, а отже і про відмову у видачі дублікату виконавчого листата заміні сторони виконавчого провадження. Доводи заявника про існування поважних причин значного пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у зв`язку з проведенням процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» є необґрунтованими.
Зі змісту касаційної скарги та оскарженої постанови апеляційного суду, яка прийнята за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції, якою розгляд справи не закінчено, не виявлено порушення судом апеляційної інстанцій норм Закону України «Про виконавче провадження», ЦПК України. Правильність застосування апеляційним судом вказаних вище норм права не викликає розумних сумнівів.
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Доводи поданої касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваного судового рішення. Правильність застосування апеляційним судом вказаних вище норм не викликає розумних сумнівів. 
На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ТОВ «Фінанс Проперті Групп» на постанову Одеського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року у частині вирішення вимог про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого документа є необґрунтованою, а у відкритті касаційного провадження належить відмовити відповідно до положень частини четвертої статті 394 ЦПК України.
Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» на постанову Одеського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп», заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , перший Суворовський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - відмовити.
Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                           Є. В. Синельников
                                                                                                  О. М. Осіян
                                                                                                  В. В. Шипович