КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                                                         
Справа №759/192/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6917/2025
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
19 серпня 2025 року                                                                                               м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                                                              
                                    судді-доповідача     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Музичко С.Г., Сушко Л.П.,                                                                            
 
розглянувши у порядку письмового провадженняцивільну справу за позовом комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21 березня 2022 року, ухваленого під головуванням судді П`ятничук І.В.,-
 
   встановив:
 
У січні 2022 року КП «Київтеплоенерго» звернулось до суду із названим позовом.
КП «Київтеплоенерго» просило стягнути із  ОСОБА_1 заборгованість: за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 18 112 грн 41 коп.; заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 26 062 грн 27 коп.; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 19 908 грн 55 коп.; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 46 584 грн 41 коп.; витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33 грн 00 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 2 270 грн 00 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач отримує                             житлово-комунальні послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання, не сплачує кошти за надані послуги, у зв`язку із чим станом на 01 вересня                     2021 року утворилася заборгованість у розмірі 110 667 грн 64 коп.
 На підставі договору № 602-18 від 11 жовтня 2018 року про відступлення права вимоги КП «Київтеплоенерго» прийняло від ПАТ «Київенерго» право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 21 березня 2022 рокуназваний позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської Міської Державної Адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі                                110 667 грн 64 коп., сплачений судовий збір у розмірі 2 270 грн 00 коп. та витрати пов`язані з отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33 грн 00 коп.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог КП «Київтеплоенерго» про стягнення із відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції.
Встановлено, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .
На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року та правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34.
11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» укладений договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у додатку № 1 та додатку № 2 до цього договору.
Позивач прийняв право вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води до 01 травня 2018 року у розмірі                     44 174 грн 68 коп.
Обґрунтовуючи поданий позов, КП «Київтеплоенерго» зазначило, що відповідач своєчасно не сплачувала за спожиті послугиз централізованого опалення та гарячого водопостачання, у зв`язку із чим утворилася заборгованість, яка станом на 01 вересня 2021 року складає 110 667 грн 64 коп.
Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно ст.ст. 156, 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.
Відповідно до ст. ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.
Згідно ст. 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги», п. п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що  кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підтвердження позовних вимог КП «Київтеплоенерго» надало: розрахунки заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води; копію договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 жовтня 2018 року № 602-18; документи, які підтверджують надання послуг. 
Звертаючись до суду із позовом КП «Київтеплоенерго» просило стягнути з відповідача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги.
Так, відповідач не відмовлялась від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою:  АДРЕСА_1 .
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження направлення відповідачем на адресу  КП «Київтеплоенерго» заперечень щодо договірних умов.
Доказів неотримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої водиза адресою: АДРЕСА_1 відповідачем не надано.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає доведеними позовні вимоги КП «Київтеплоенерго» щодо стягнення з відповідача заборгованості за                     житлово-комунальні послуги у розмірі 110 667 грн 64 коп.
Доводи апеляційної скарги про те, що розрахунок КП «Київтеплоенерго»  щодо заборгованості відповідача є безпідставним та не відповідає обставинам справи, колегія суддів оцінює критично, оскільки апелянтом вказаний розрахунок жодними належними та допустимими доказами не спростовано.
Доводи апеляційної скарги про те, що позовні вимоги КП «Київтеплоенерго» про стягнення заборгованість за житлово-комунальні послуги заявлені поза межами позовної давності, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року                 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу                  COVID-19» на усій території України встановлений карантин з 12 березня 2020 року.
 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені                                  ст. ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
З урахуванням вищенаведеного, строк позовної давності за вимогами, які виникли після 02 квітня 2020 року, продовжено на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Враховуючи вищевикладене, а також те, що про наявність порушення своїх прав та необхідність їх захисту в судовому порядку КП «Київтеплоенерго» стало відомо після укладення договору № 602-18 про відступлення права вимоги від 11 жовтня 2018 року, колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 щодо спливу позовної давності.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 21 березня 2022 року ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-       
   постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21 березня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Повний текст складено 19 серпня 2025 року.

 
 
Суддя-доповідач                                                                                            Є.В. Болотов 

 

Судді:                                                                                                             С.Г. Музичко

 

                                                                                                                           Л.П. Сушко