УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/1114/25 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В. П. 
Категорія 39 Доповідач Коломієць О. С.  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді         Коломієць О.С.
суддів Талько О.Б., Павицької Т.М.
розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №279/1114/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 
на рішення  Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 березня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Коваленко В.П.
встановив:
У лютому 2025 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» загальну суму заборгованості за кредитним договором №1225-1626 від 19.06.2023 в розмірі 45 538,50 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом – 9 800,00 грн.; – прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 35 738,50 грн. 
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 19 червня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та фізичною особою, якою є – ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем позивача, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Кредитний договір №1225-1626.
Зазначений кредитний договір, як вбачається із його змісту, разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений, у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». 
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, – в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
На виконання вимог кредитного договору, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор A1062, для підписання кредитного договору №1225-1626 від 19.06.2023, підтвердження ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами.
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 8300,00 грн.; строк кредитування – 300 календарних днів; базовий період – 14 днів; знижена % ставка – 2,5 % в день; стандартна % ставка – 3,00 % в день.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. На підтвердження факту видачі кредиту до позовної заяви додано документи, що підтверджують перерахування кредитних коштів.
Також Додатковою угодою № 1 від 26.06.2023 до Договору про відкриття кредитної лінії №1225-1626 від 19.06.2023 Кредитодавець та Позичальник домовилися про надання додаткових коштів у кредит в розмірі 1 500,00 грн. 
В подальшому, відповідач, всупереч умовам кредитного договору, ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» та ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами кредитного договору.
Станом на 14.01.2025 року розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору (сума кредиту і процентів), становлять: 45 538,50 грн., що складається з: простроченої заборгованості за кредитом – 9 800,00 грн.; простроченої заборгованості за нарахованими процентами – 35 738,50 грн.
Порядок нарахування зазначеної суми заборгованості відображений в розрахунку сум заборгованості за кредитним договором, що додається до позовної заяви.
Рішенням  Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 березня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подавав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин по справі, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав невстановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовільнити позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність». Вони не відкривають рахунки, а здійснюють послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Звертає увагу, що при укладанні договору сторонами погоджено номер особистого електронного платіжного засобу на який було перераховано кошти за кредитним договором, який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором – А1062. Судом не взято до уваги лист (довідку) АТ КБ «Приват Банк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему LiqPay на підставі договору № 4010 від 02 грудня 2019, як належний доказ щодо перерахування кредитних коштів в розмірі 8 300,00 грн. за договором №1225-1626 від 19.06.2023 на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті. Таким чином, позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти, згідно погоджених умов кредитування. Перерахування відповідачу суми кредиту за кредитним договором АТ КБ «Приват Банк», а не безпосередньо ТОВ «Укр Кредит Фінанс», було обумовлено наявністю укладеного між ними 02 грудня 2019 року Договору № 4010 про надання послуг в системі LiqPay, у відповідності до умов якого (п.1.1) АТ КБ «Приват Банк» надає дистанційне обслуговування, фінансові послуги з прийому платежів за допомогою вказаної системи, а також забезпечує технологічне обслуговування з прийому платежів та перерахування грошових коштів за розпорядженням ТОВ «Укр Кредит Фінанс», на банківські картки Платників. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивачем не доведено фактичне надання ним відповідачу у борг суми кредиту (перерахування на картку), тобто виконання своїх зобов`язань за кредитним договором.
Правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Звертаючись до суду ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в позовній заяві зазначає, що 19 червня 2023 року між товариством та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1225-1626, відповідно до умов якого позивач (як кредитодавець) надав відповідачу кредит для задоволення споживчих (особистих) потреб на наступних умовах: сума кредиту 8 300,00 грн.; строк кредитування – 300 календарних днів (до 13 квітня 2024 року); базовий період користування кредитом – 14 календарних днів; реальна річна процента ставка на дату укладення договору складає 1 139 965 %.
Також Додатковою угодою № 1 від 26.06.2023 до Договору про відкриття кредитної лінії №1225-1626 від 19.06.2023 Кредитодавець та Позичальник домовилися про надання додаткових коштів у кредит в розмірі 1 500,00 грн. 
Позивач стверджує, що свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, перерахувавши відповідачеві суму кредиту у розмірі 8 300,00 грн. на платіжну картку (останні цифри 3801), за допомогою системи LiqPay, що підтверджується довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту (а.с.35) та листом АТ КБ «Приват Банк» про перерахування коштів від 14.01.2025 (а.с.28-31).
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості, вбачається, що відповідач за договором про відкриття кредитної лінії № 1225-1626 від 19.06.2023 не сплачував платежі за кредитом, внаслідок чого станом на 14.01.2025 загальна сума заборгованості   ОСОБА_1  становить  92904,00грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом – 9 800,00 грн.; – прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 83 104,00 грн. Однак позивач просить стягнути не повну частину боргу, а лише її частину в розмірі 45 538,50 грн.
Як вбачається з Правил відкриття кредитної лінії, відповідач при укладенні договору, шляхом введення одноразового ідентифікатора «А1062», заповнює заявку на сайті кредитодавця, вказуючи всі дані, які визначені в заявці як обов`язкові для прийняття рішення про можливість надання кредиту.
За результатами заповнення заявки здійснюється одночасна перевірка дійсності та аунтефікація банківської платіжної картки та або банківського рахунку заявника відповідно до стандартів міжнародних платіжних систем, а заявник несе особисту відповідальність за правильність та достовірність даних зазначених під час укладення договору.
Відповідно до п 5.1 Правил, після отримання заявником від кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання кредиту та відкриття відповідного рішення у Особистому кабінету, заявник отримує гіперпосилання для ознайомлення з офертою щодо укладення договору. Після отримання заявником оферти (безпосередньо до використання заявником електронного підпису) заявнику надсилається одноразовий ідентифікатор.
Заявник надає кредитодавцю відповідь про повне та безумовне прийняття оферти щодо укладення договору в електронній формі в особистому кабінеті, шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом.
Згідно п 5.5 Правил кредитодавець одразу після укладення договору сторонами надає кредит шляхом безготівкового переказу суми кредиту на поточний картковий рахунок з використанням реквізитів платіжної картки позичальника.
У випадку відмови від укладення заявником договору чи не підписання його шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором протягом 7 днів з моменту надсилання оферти заявнику, оферта кредитодавця втрачає чинність.
Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.
За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).
Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.
Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.
Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Надаючи оцінку поданим позивачем доказам, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що довідка ТОВ «Укр Кредит Фінанси» про перерахування відповідачу кредиту №1225-1626 від 19.06.2023 року в сумі 9 800,00 грн за допомогою системи LiqPay платіж 22329129462, дата 19.06.2023; номер платіжної картки НОМЕР_1 ; платіж 2332090404, дата 26.06.2023; номер платіжної картки НОМЕР_1 , а також повідомлення АТ КБ «Приват Банк» від 11.04.2024 року, згідно якого 19.06.2023 та 26.06.2023 були проведені перерахування коштів на загальну суму 9 800,00 грн на картку НОМЕР_1 , не є належними доказами, які підтверджують здійснення фінансової операції щодо переказу грошових коштів.
З огляду на вказане, матеріали справи не містять належних доказів, підтверджуючих виконання ТОВ «Укр Кредит Фінанс» умов договору про відкриття кредитної лінії щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника, шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу.
З огляду на викладене, колегія суддів позбавлена можливості ідентифікувати належність електронного платіжного засобу відповідачу, оскільки повної інформації щодо номеру банківської картки або ж номеру банківського рахунку відповідача матеріали справи не містять.
Також, колегія суддів вважає недоведеним існування будь-яких правовідносин між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та АТ КБ «Приват Банк», яке здійснило переказ коштів на рахунок відповідача від імені позивача.
Матеріали справи не містять доказів щодо перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс», як кредитних на рахунки АТ КБ «Приват Банк» для здійснення переказу коштів на виконання вимог Договору про відкриття кредитної лінії № 1225-1626 від 19.06.2023 для подальшого переказу їх відповідачу.
До апеляційної скарги представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс»надав договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay, укладений з АТ КБ «Приват Банк», моніторинг дій користувача в ІТС. 
Частинами 2, 3 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не надав докази неможливості подання вказаних документів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від товариства. 
Відтак, долучені до апеляційної скарги представником позивача докази не підлягають прийняттю та дослідженню апеляційним судом.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача кредитної заборгованості, оскільки належних та допустимих доказів про те, що позивачем надано кредит відповідачу у розмірі 9 800,00 грн, шляхом перерахування коштів на банківську картку ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції надано не було.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду апелянтом не надано.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» залишити без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 березня 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
Повний текст постанови складено 24 червня 2025 року.

Головуючий                                        Судді